02.06.21
33/812/210/21
Справа № 490/247/21
Провадження № 33/812/210/21

ПОСТАНОВА
Іменем України

2 червня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Данилової О.О.,
із секретарем – Богуславською О.М.
за участю: ОСОБА_1 , його захисника Чернієнка С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Чернієнка Сергія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 .
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
19 травня 2021 року до суду надійшла апеляційна скарга захисника Улановського М.О. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 29 березня 2021 року. Причинами пропуску строку заявник зазначив свою необізнаність про розгляд справи місцевим судом, а також не отримання ним копії постанови суду в належний строк через направлення судових документів за неналежною адресою.
Дослідивши матеріали справи в межах вирішення клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не встановив підстав для поновлення строку, виходячи з наступного.
Загальні положення щодо строку та порядку оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення передбачені статтями 289, 294 КУпАП. 
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Статтею 289 КУпАП установлено, що в разі пропуску строку на оскарження постанов з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду зі скаргою у вищезазначений законом строк.
Право на поновлення строку, в тому числі й на апеляційне оскарження, спрямоване на забезпечення реалізації права на «доступ до суду», запроваджене статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. 
Проте це право не може бути необмеженим, оскільки в іншому випадку порушується принцип юридичної визначеності та остаточності судових рішень.
Європейський Суд неодноразово підкреслював, що в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження  втручання у принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року). Навіть у разі неповідомлення сторін про прийняті рішення у їхній справі, можливість поновлення строку на оскарження не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).   
Отже, при вирішенні питання про поважність причин, які зумовили порушення строку, необхідно враховувати, наскільки зазначені заявником причини є об`єктивними та дійсно перешкоджали або значно ускладнювали дотримання передбаченого законом строку. З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у, виняткових випадках, державний інтерес.

З матеріалів вбачається, що адміністративна справа щодо ОСОБА_1 перебувала у провадженні місцевого суду з січня 2021 року.
Розгляд справи призначався неодноразово (3 лютого, 3 березня та 29 березня 2021 року (а.с.9,10,14) та відкладався у зв`язку з неявкою особи, притягнутої до відповідальності.
Судові повістки суд надсилав ОСОБА_1 на адресу, зазначену ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 8 січня 2021 року та в заяві про видачу копії постанови ( АДРЕСА_3 ) (а.с.1,26). 
За місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 фактично не проживає.
При цьому помилка у номері квартирі адресата не вплинула на обізнаність ОСОБА_1 про розгляд його адміністративної справи Центральним районним судом м.Миколаєва. Так, у лютому 2021 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом, який 25 лютого 2021 року подав до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.11,12).
В судове засідання місцевого суду 29 березня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився. Справу розглянуто у його відсутності.
       Копію постанови місцевого суду від 29 березня 2021 року направлено 29 березня 2021 року (а.с.21). Відомості про отримання судового документа відсутні.
19 квітня 2021 року ОСОБА_1 , звернувшись до суду с заявою, отримав копію постанови суду (а.с.26).
Отже, звертаючись до суду з апеляційною скаргою 19 травня 2021 року, тобто через місяць з дня отримання копії постанови, ОСОБА_1 діючи через захисника, пропустив десятиденний строк на оскарження постанови місцевого суду від 29 березня 2021 року.
У клопотанні про поновлення строку не зазначені будь-які підстави, а тим більш об`єктивно непереборні, незалежні від волевиявлення особи завади та труднощі, які при одночасній добросовісній поведінці ОСОБА_1 дійсно перешкоджали би вчасному вчиненню ним дій по оскарженню судового рішення. 
Не зазначені заявником і заходи, вжиті ОСОБА_1 , щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та отримати копію рішення.
До місцевого суду з заявою про отримання копії судового рішення ОСОБА_1 звернувся лише після спливу строку накладення адміністративного стягнення (19 квітня 2021 року). 
В судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник причиною затримки подачі апеляційної скарги зазначали труднощі в ознайомленні з матеріалами справи. 
Проте доказів наявності цих обставин суду не надано. 
Відсутні відповідні відомості і в матеріалах справи.
Отже, ОСОБА_1 не довів наявність дійсно поважних причин пропуску десятиденного строку на оскарження постанови місцевого суду як з часу винесення постанови (29 березня 2021 року), так і з часу отримання копії постанови (19 квітня 2021 року).
Відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
         Керуючись частиною 2 статті 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Чернієнка Сергія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 березня 2021 року - відмовити. 
Апеляційну скаргу повернути захиснику ОСОБА_1 - адвокату Чернієнку С.А.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         О.О. Данилова