ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 червня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 387/431/20
провадження № 22-ц/4809/643/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Дьомич Л.М. (головуючий, суддя-доповідач), 
Судді: Головань А. М., Письменний О. А., 
за участю секретаря судового засідання Демешко Л.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фермерського господарства «Зернопродукт» на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2  до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фермерське господарство "Зернопродукт" про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фермерське господарство "Зернопродукт" про визнання розписки удаваним правочином та розірвання договору про спільну діяльність у агропромисловому бізнесі
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області розглядається цивільна справа за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фермерське господарство "Волков В.В." про стягнення боргу, позов поданий в травні 2020 року, провадження відкрито 28 травня 2020 року. 
Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фермерське господарство "Волков В.В." про визнання розписки удаваним правочином та розірвання договору про спільну діяльність у агропромисловому бізнесі.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2020 року справи об`єднані в одне провадження.
Ухвалою від 20 листопада 2020 року залучений до участі у справі Фермерське господарство "Зернопродукт", як правонаступник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фермерське господарство "Волков В.В.".
30  листопада 2020 року третя  особа у справі  ФГ "Зернопродукт" звернулося із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди".
В обґрунтування звернення вказав, що з 06.11.2017 по 16.12.2019 ОСОБА_2 обіймав посаду голови ФГ "Волков В.В.". По закінченню строку здійснення спільної діяльності у агропромисловому бізнесі, ОСОБА_2 обіцяв передати засновнику ФГ "Волков В.В." налагоджену модель виробничого процесу, в т.ч., що стосується документообігу, закупівлі посівного матеріалу, організації польових робіт та збуту (зберігання) виготовленої сільськогосподарської продукції та виведення господарства на рівень прибуткового сільськогосподарського. Проте, ОСОБА_2 штучно створив неприбутковість ФГ "Волкова В.В.", ним було приховано (не внесено до облікових даних) вартість виробленої ФГ "Волков В.В." продукції упродовж 2018-2019 сільськогосподарських років на суму в 2018 році приблизно 676 500, 00 грн та у 2019 році приблизно 429 923,50 грн. За угодою про здійснення спільної діяльності у агропромисловому бізнесі від 06.11.2017, розподіл прибутку від спільної діяльності, відповідачем спричинено збитки приблизно у розмірі 331 927,05 грн, що становить розмір шкоди, яка підлягає стягненню.
Ухвалою суду від 25 січня 2021 року суд відмовив у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фермерського господарства "Зернопродукт" до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, так як заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В силу вимог ст. 20 ГПК України спір належить до юрисдикції господарського суду.
Суд першої інстанції послався на положення  ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», згідно якого фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Суд прийняв до уваги суб`єктний склад сторін, що спір виник щодо стягнення майнової шкоди. В позові вказано, що ОСОБА_4 здійснював своє керівництво на підставі цивільно-правової угоди, керуючись статутними положеннями очолюваного господарства, у зверненні виступає як колишній керівник ФГ "Волков В.В.". Вимоги пред`явлені за правовідносинами, що витікають з господарської діяльності ОСОБА_2 на посаді керівника ФГ "Волков В.В.". За вимогою судової ухвали про залишення позову без руху від 30.11.2020 р, цивільно-правових угод не надано. 
Доводи апеляційної скарги, відзиву
Не погоджуючись з судовим рішенням Фермерське господарство «Зернопродукт» оскаржило в апеляційному порядку ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження, просить скаржник скасувати судову ухвалу і направити матеріали для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування скарги вказано, що ОСОБА_2 ніколи не був носієм корпоративних прав, є помилковим висновок про належність спору до корпоративних відносин. Позов поданий юридичною особою до особи, яка здійснювала керівництво, тобто не власника підприємства до суб`єкта господарювання. 
Представник ОСОБА_2 адвокат Глазков А.С. подав відзив на апеляційну скаргу, наполягає, що в позові порушений спір який як за суб`єктним складом, так і предметним підвідомчий господарському суду. Твердження скаржника, що ОСОБА_2 був керівником на підставі цивільно-правової угоди не відповідає дійсності, нічим не підтверджено. Звертає увагу, що ще однією з підстав неприйняття позову є не пов`язаність спору зі спором, по якому відкрите провадження. 
Рух по справі
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу ФГ «Зернопродукт залишено без руху, з підстав в ній зазначеній.
Ухвалою від 19 квітня 2021 року розглянуте клопотання скаржника, відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 05.05.2021 року справу призначено до розгляду.
З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат Глазков А.С. заперечував проти доводів апеляційної скарги. Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені (а.с.117-179), неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням матеріалів звернення до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.
Мотиви з яких виходив апеляційний суд
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Отже, ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. 
За п.12 ч.1 ст. 20 ГПК України, на яку посилається  суд, як на правову підставу відмови відкрити провадження, у зв`язку з неналежністю спору цивільному суду, передбачає спеціальний суб`єкт її застосування (власника), який у даному випадку, по зверненню не  являється.  До юрисдикції господарського суду відноситься позов про спір між юридичною особою та її посадовою особою про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, якщо він поданий лише власником цієї юридичної особи, її учасником чи акціонером. Тобто, з огляду на положення господарського процесуального кодексу, фермерське господарство «Зернопродукт» не може бути безпосереднім позивачем у такому позові.Виключна підсудність такої категорії справ господарським судам визначається суб`єктним складом сторін у спорі, де позивачем є юридична особа, але в її інтересах власник, акціонер (учасник) подає позов. Фактично заявляється  «похідний позов», позов учасника компанії, який він подає від імені компанії до  особи (як правило, директора компанії). Похідний позов є засобом захисту інтересів компанії, а не її учасника, і застосовується лише тоді, коли органи управління компанії ухиляються від подачі позову до особи, яка завдала  збитків. Право на вжиття заходів для захисту компанії тоді надається її учаснику або декільком учасникам, що діють спільно. 
Суд першої інстанції керувався  п.12  ч. 1 ст. 20 ГПК України, відповідно до якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають, зокрема, між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.
Зі змісту позовної заяви виходить, що фермерське господарство  звернулося до суду з позовом щодо захисту свого права шляхом стягнення майнової шкоди  з ОСОБА_2 , який вчиняв керівництво виробничим процесом ФГ «ВОЛКОВ», правонаступником якого є ФГ «Зернопродукт». Тобто юридична особа до фізичної особи, колишнього керівника, найманого працівника, що також за суб`єктним складом, з огляду на підстави відмови у відкритті провадження у справі, не відноситься до компетенції господарського суду. 
Окремо судом вказано, що позовні вимоги третьої особи у справі, не стосуються основного спору за первісними та зустрічними вимогами, однак процесуального висновку з цього приводу судом не здійснено, недоцільність і не пов`язаність спору не стала підставою для відмови у відкритті провадження, за цих підстав цивільно-процесуальним кодексом взагалі передбачені інші процесуальні наслідки. Підставою відмови у відкритті провадження, суд вказав лише про належність спору господарському суду, у зв`язку з суб`єктним складом та предметом спору.

Загальний висновок апеляційного суду

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, зазначене судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанціїдля вирішення питання про відкриття провадження. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги фермерського господарства «Зернопродукт» задовольнити. Ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                   Дьомич Л.М.
Судді                                                                          Головань А.М.
Письменного О.А.