Справа № 751/8067/20 	Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н.В. 	
Провадження № 33/4823/162/21 	  	
Категорія - ч. 6 ст. 470 МК України 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді  Демченка О.В., 
представника Північної митниці Держмитслужби – Обруча В.В.,
захисника – Блинду А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Блинду А.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року, 

                                      В С Т А Н О В И В :

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Як встановив суд, 10 серпня 2020 року, о 20 год 33 хв., у зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» в напрямку «виїзд з України» в зоні митного контролю ВМО №3 митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби в якості пасажира на транспортному засобі “MERCEDES-BENZ SPRINTER”, державний номер НОМЕР_1 , здійснював перетин кордону громадянин ОСОБА_1 . Проведеною перевіркою та згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин ОСОБА_1 13.04.2020 ввіз на митну територію України у митному режимі «транзит» з метою особистого користування транспортний засіб марки «MERCEDES Х-КЛАС» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Болгарія. Однак, станом на 10.08.2020 року цей транспортний засіб не вивезено за межі митної території України. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 повинен був вивезти задекларований ним транспортний засіб за межі митної території України в строк до 23.04.2020. Громадянин ОСОБА_1   письмово пояснив, що не вивіз транспортний засіб марки «MERCEDES Х-КЛАС», реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN код - НОМЕР_3   з України в установлений строк по причині карантину, який запроваджено в Україні. Таким чином громадянин ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу марки «MERCEDES X- КЛАС», реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN код - НОМЕР_3 до митного органу призначення більше, ніж на тридцять діб. Згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, відносно громадянина ОСОБА_1 за перевищення строку доставки до митного органу призначення вищевказаного транспортного засобу протокол про порушення митних правил за ст.470 МК України раніше не складався. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.
Своє рішення суд мотивував тим, що строк зворотного вивезення транспортного засобу збіг 23.04.2020 року. З 24.04.2020 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Станом на день складання протоколу про порушення митних правил – 10.08.2020 транспортний засіб «MERCEDES X- КЛАС», реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN код - НОМЕР_3 , за межі митної території України не вивезений, в інший митний режим не поміщений. Вказав  на відсутність доказів на підтвердження того, що після закінчення строку перебування на самоізоляції ОСОБА_1 мав намір вивезти транспортний засіб за межі митної території України.
Не погоджуючись з даною постановою суду, захисник Блинда А.В. просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Авторка скарги наполягає на необґрунтованості судового рішення, яке, на її думку,  ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає безумовному скасуванню з огляду на наступне. 
Вважає помилковим висновок суду про відсутність у Законі України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” приписів щодо не застосування у вказаному законі процедури продовження режиму транзиту за наявності спеціальних норм та правил, визначених Митним кодексом України. Також вважає суперечливим висновок суду про необхідність подання додаткових документів на підтвердження настання обставин непереборної сили, що не передбачено чинним законодавством, проте такі доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, судом не було взято до уваги.
Сторона захисту наголошує, що ОСОБА_1 виконано всі вимоги чинного законодавства щодо повідомлення митного органу про неможливість вивезення транспортного засобу у необхідні строки за межі території України, проте, не зважаючи на настання та дії обставин непереборної сили, а саме, запроваджений карантин, митний орган безпідставно йому відмовив у задоволенні поданих заяв, не продовжив строку режиму транзиту та не здійснив дій щодо не включення  у вказані строки обставини дії непереборної сили, проте, суд не надав жодної правової оцінки обставинам дій митних органів, які безпідставно відмовили у задоволенні заяви ОСОБА_1 та перебування його на обов`язковій обсервації. 
Зазначає, що поза увагою суду залишено доводи сторони захисту щодо правової позиції самої Державної митної служби України з цього приводу та дій, які повинні вчиняти нижчестоящі митні органи у разі надходження до них заяв громадян про продовження термінів режиму транзиту або не включення строку дії карантину як обставини непереборної сили до строку режиму транзиту. Сторона захисту переконана, що протиправні рішення митних органів та невиконання приписів центрального органу, що реалізує державну митну політику, виключає можливість притягнення до відповідальності за вказані діяння. 
Вважає суперечливим висновок суду про те, що настання карантину є обставиною непереборної сили, при цьому не зазначає, які ж документи повинен був подати ОСОБА_2 для продовження строку режиму транзиту.
Апелянт вважає, що саме протиправна відмова митних органів щодо не включення періоду дії обставин непереборної сили у строк такого транзиту і стало причиною порушення строків вивезення транспортного засобу з митної території України, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, однак вказаним доводам судом не було надано жодної правової оцінки. 
Вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги, що після спливу 30 днів для вивезення транспортного засобу за межі території України, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не могла завершити режим транзиту, оскільки транспортний засіб підлягав вилученню як такий, що підлягав можливій конфіскації згідно санкції ч. 6 ст. 470 МК України.  Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 раніше не допускав порушень митних правил, такі дії не є систематичними та порушення допущено вперше, а саме, з причин настання форс-мажорних обставин, та в його діях був відсутній умисел на порушення вимог ст. 95 МК України. 
Звертає увагу  на позиції інших судів при вирішенні справ про порушення митних правил з обставин настання форс-мажорних обставин.
Звертає увагу, що ознаки порушення митних правил по факту не вивезення ОСОБА_1 автомобіля з  території України у строк, встановлений ст. 95 МК України, було заявлено державною митною службою 29.04.2020 року, що свідчить про те, що шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення сплив 29.10.2020 року, подання ж про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 надійшло до суду 24.11.2020 року, тобто понад встановленого МК України шестимісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.
В судове засідання особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку.  Її інтереси в судовому засіданні представляла адвокат Блинду А.А.
Заслухавши суддю - доповідача з приводу обставин справи, позицію захисника, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, заперечення представника Чернігівської митниці щодо поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати – чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані і обґрунтовує це рішення наступним чином.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 10 серпня 2020 року, о 20 год 33 хв., у зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» в напрямку «виїзд з України» в зоні митного контролю ВМО №3 митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби в якості пасажира на транспортному засобі “MERCEDES-BENZ SPRINTER”, державний номер НОМЕР_1 , здійснював перетин кордону громадянин ОСОБА_1 . 
Перевіркою та згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин ОСОБА_1 13.04.2020 ввіз на митну територію України у митному режимі «транзит» з метою особистого користування транспортний засіб марки «MERCEDES Х-КЛАС» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Болгарія. Однак, станом на 10.08.2020 року транспортний засіб марки «MERCEDES Х-КЛАС», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , не вивезено за межі митної території України. Таким чином громадянин ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб марки «MERCEDES Х-КЛАС», реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN код- НОМЕР_3 , за межі митної території України в строк до 23.04.2020.
Аналізуючи досліджуючу ситуацію, апеляційний суд вважає, що вона  безпосередньо пов`язана з наявністю на території Європи і зокрема України, пандемії захворювання на COVID-19.
Суд вважає однозначно встановленим фактом, який не потребує доказування те, що короновірусна інфекція (COVID-19) являється на даний час однією з глобальних загроз існуванню людей, коли кількість тих, що захворіли в Україні  обчислюється мільйонами, а кількість померлих від цієї хвороби – десятками тисяч.
У зв`язку з цим, постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) № 211 від 11.03.2020 року на всій території України було впроваджено карантин із введенням ряду обмежень та обов`язкових до виконання вимог для громадян. Наступними нормативними актами КМУ цей карантин продовжувався і не скасований до сьогоднішнього дня.
Згідно п.1 розпорядження КМУ № 338-р від 25.03.2020 р. установлено до 24 квітня 2020 р. режим надзвичайної ситуації на всій території України.
Згідно постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 р. особи, які  перетинали державний кордон, підлягали обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів) або направленню на самоізоляцію. Цим особам заборонялось самовільно залишати  місця самоізоляції.
Відповідно до п.7 розділу 1 Закону України від 17 березня 2020 р. № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких  законодавчих актів України , спрямованих на  запобігання і поширення короновірусної хвороби (COVID-19), до переліку форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) додано «карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України».
Таким чином, запроваджений  в Україні карантин у зв`язку з захворюванням на COVID-19 є обставиною непереборної сили.
В судовому засіданні встановлено і сторонами не оспорювалось, що після прибуття в Україну 13.04.2020 р.  ОСОБА_1 перебував на самоізоляції і  не зміг у зв`язку з цим виконати  свої зобов`язання по вивозу  автомобіля.
28.04.2020 р. ОСОБА_3 звернувся із заявою до Буковинської та Одеської митниць Держмитслужби, в якій просив продовжити строк перебування ввезеного автомобіля на території України у зв`язку з карантинними заходами (а.с. 43,44). Згідно відповіді Буковинської  митниці, в задоволенні даної заяви було відмовлено у зв`язку з тим, що стаття 95 МК України не передбачає дій, про які просив заявник. З роз`яснень, які містяться в цьому листі, вбачається, що на заявника було покладено обов`язок доказування настання для нього форс-мажорних обставин (а.с.60-61).
29.10.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Одеської митниці з аналогічною заявою. (а.с. 50-52). Листом Одеської митниці було вімовлено в задоволенні заяви у зв`язку з тим, що автомобіль«MERCEDES Х-КЛАС» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 був ввезений ОСОБА_1 через митний пост Буковинської митниці.
Даючи оцінку цим процесуальним документам, апеляційний суд звертає увагу на те, що 23.03.2020 р.  Головою Державної митної служби до усіх митних органів було направлено інструктивного листа №08-1/17-04/7/3019, який має характер розпорядження, з якого вбачається, що карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, сам по собі є  обставиною непереборної сили і у зв`язку з чим митні органи були зобов`язані приймати заяви громадян про неможливість виконання зобов`язань про зворотне вивезення чи транзит транспортних засобів, оперативно реагувати на них та не включати до  строків транзитних перевезень  строк дії обставин непереборної сили. 
Апеляційний суд вважає, що Буковинською митницею було формально, без урахування конкретних подій в державі та роз`яснень Держмитслужби зроблено посилання на  законодавство і незаконно відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви. Попри те, що  діючий Митний кодекс не передбачає продовження строків транзиту, до строків транзитних перевезень не включаються час дій обставин непереборної сили (ч.2 ст. 95 МК) і саме цей принцип міг би бути застосований до ОСОБА_1 .
Представник митниці наполягав, що ОСОБА_1 зобов`язаний був довести  існування щодо нього дії непереборної сили, посилаючись на ч. 1 ст. 460 МК та лист-відповідь Буковинської митниці. Апеляційний суд  наголошує, що усе матеріальне законодавство, на яке посилались сторони (зокрема, Митний кодекс та підзаконні акти щодо його виконання) було законодавчо прийняте до пандемії COVID-19 і не враховувало усього масштабу та небезпеки цього захворювання. Підзаконні нормативні акти, на які посилались сторони, передбачали локальні форс – мажорні обставини (дії непереборної сили). Введення безперервного карантину на всій території України та в усіх країнах Європи, чого не міг  наперед передбачити законодавець, обмеження в пересуванні громадян та ризик масового зараження на COVID-19, постійні зміни карантинного режиму як в Україні так і в інших країнах Європи самі по собі являються тим глобальним форс-мажорним  випадком (дією непереборної сили), яка не потребує додаткового доказування. До того ж в листі  Голови Держмитслужби від 23.03.2020 р. не передбачається подання документів, про які йде мова в листі Буковинської митниці. В цілому цей лист орієнтує митні органи України  на роботу в умовах загальнонаціонального стихійного лиха з метою забезпечення  громадянам дотримання їхніх прав. Щодо конкретно ОСОБА_1 , то найпершим фактом, який підтверджує дію відносно нього непереборної сили, апеляційний суд вважає перебування його на самоізоляції після повернення із-за кордону 13.04.2020 р.
Відповідно до наведених вище обставин, які підтверджують дію непереборної сили стосовно ОСОБА_1   та у відповідності до приписів ч. 1 ст. 460 МК України, дії ОСОБА_1 , які виразились в невивезенні ним автомобіля «MERCEDES Х-КЛАС» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст. 470 МК України.
Авторка апеляційної скарги  наполягала на відсутність у ОСОБА_1 умислу на скоєння інкримінованого йому адміністративного правопорушення  і це твердження апеляційний суд вважає слушним. Про це, зокрема, свідчить внесення ОСОБА_1 грошової застави за транзит автомобіля в сумі  416166,18 грн. (а.с.60) та неодноразові його звернення до митних органів з проханням  надати йому можливість виконати взяти на нього зобов`язання по транзиту автомобіля. Раніше ОСОБА_1 порушень митних правил не допускав.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції знаходить, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, не підтверджені фактичними обставинами справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Конституції України, держава відповідає перед  людиною за свою діяльність.  Формальний підхід до  виконання законодавства і неврахування інтересів громадян з боку органів державної влади в умовах загальнонаціонального стихійного лиха, на думку суду, являється неприпустимим.       Саме відмова митних органів щодо не включення періоду дії обставин непереборної сили у строк такого транзиту і стало причиною порушення строків вивезення транспортного засобу з митної території України, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Блинду А.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України – скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко