Ухвала  
    
22 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/16026/14
провадження № 61-6117ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , в частині оскарження постанови Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , про поділ спільної сумісної власності подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
 Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на предмети побутового вжитку загальною вартістю 61 074 грн. У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль Toyota Camry, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , вартістю 317 500,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 256 426,45 грн, а також судовий збір у розмірі 1 827 грн, всього 258 253,45 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно умов якої ОСОБА_1 відмовився від права власності на Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 ОСОБА_1 , після визнання та затвердження мирової угоди із закриттям провадження у справі втрачає будь-які майнові права на трикімнатну квартиру за номером 157, житловою площею 43,3 кв. м, розташовану на З поверсі 16-ти поверхового будинку за АДРЕСА_1 та зобов`язується після набуття ухвалою суду законної сили знятися з обліку за цією адресою. ОСОБА_1 відмовився від Ѕ частини гаражного боксу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в гаражно-будівельному кооперативі СТ «Мир-Сервіс», який був придбаний ним та належить на підставі ордеру №5814 від 26 червня 2001 року, виданого Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва, зобов`язується вийти із членів кооперативу СТ «Мир-Сервіс» на користь ОСОБА_3 . ОСОБА_3 відмовилась від Ѕ частини майнових (речових) прав на отримання в натурі двокімнатної квартири АДРЕСА_4 загальною площею 71,96 кв. м, що підтверджується договором від 10 січня 2003 року № 421-Г інвестування будівництва, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ НВФ «Вест». Зобов`язується укласти трьохсторонню угоду між забудовником на користь ОСОБА_1 ОСОБА_3 після визнання та затвердження мирової угоди із закриттям провадження у справі втрачає будь-які майнові (речові) права на отримання в натурі двокімнатної квартири за номером 421 корпус «Г», загальною площею 71,96 кв. м в будинку за АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 відмовилась від Ѕ частини автомобіля марки Toyota Camry, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 . ОСОБА_3 на підставі мирової угоди набуває право здійснювати реєстрацію за собою в цілому права власності на квартиру АДРЕСА_1 у відповідному органі реєстрації. ОСОБА_1 на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди набуває право здійснювати реєстрацію за собою в цілому права власності на квартиру АДРЕСА_4 у відповідному органі реєстрацій. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовились від поділу всього рухомого майна, що вказане в позовних заявах. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.
 
Постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року касаційну скаргу особи, яка не брала участі у справі -  ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року рішення Святошинського   районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
ОСОБА_1 13 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Верховного Суду від 13 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року, у якій просить скасувати постанову суду касаційної інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Верховного Суду від 13 січня 2021 року слід відмовити з таких мотивів
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Аналіз частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження постанови суду касаційної інстанції у касаційному порядку не передбачено. 
 
Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року слід відмовити. 
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , в частині оскарження постанови Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , про поділ спільної сумісної власності подружжя.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. І. Крат
 
                                                                                                   Н. О. Антоненко
 
                                                                                                   М. М. Русинчук