Ухвала
 
26 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 308/1020/16-ц
провадження № 61-19615св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Янєва Миколи Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», яке змінило назву на ПАТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 297/5-08, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 46 700 доларів США на строк до 18 травня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі, що визначається як ставка LIBOR 3м (змінна Лондонська міжбанківська ставка по депозитах в доларах США) збільшена на 9,5 % та змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії договору. ОСОБА_1 не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 10 листопада 2015 року в нього утворилася заборгованість в розмірі 34 609,31 доларів США,з яких: 31 275,79 доларів США - неповернута сума кредиту, 2 890,35 доларів США - прострочені відсотки, 443,17 доларів США - пеня. Враховуючи викладене, ПАТ «Кредобанк» просило стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість та судові витрати.
 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 609,31 доларів США, з яких: 31 275,79 доларів США - неповернута сума кредиту; 2 890,35 доларів США - прострочені відсотки; 443,17 доларів США - пеня, а також судовий збір - 12 414 грн.
 
Судом апеляційної інстанції справа розглядалася неодноразово.
 
Останньою постановою Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 2 890,35 доларів США прострочених відсотків, 443,17 доларів США нарахованої пені та судового збору в розмірі 12 414 грн скасовано. В позові ПАТ «Кредобанк» про стягнення 2 890,35 доларів США прострочених відсотків та 443,17 доларів США нарахованої пені відмовлено. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 31 275,79 доларів США неповернутої суми кредиту залишено без змін. Стягнуто з управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») судовий збір, сплачений ним за платіжними дорученнями від 31 серпня 2015 року в сумі 3 654 грн, від 13 жовтня 2015 року - в сумі 6 960 грн, та від 24 листопада 2015 року - в сумі 1 810 грн. Стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пеняк І. В. задоволено частково. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми кредиту в розмірі 31 275,79 доларів США, а також в частині розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року залишено без змін.
 
09 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Янєв М. О. звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи судом касаційної інстанції.
 
Заява мотивована тим, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом цієї справи судом касаційної інстанції, в розмірі 7 000 грн підтверджуються договором про надання правової допомоги від 11 грудня 2018 року № 29, укладеним між ОСОБА_1 та Професійним адвокатським об`єднанням «Консенсус», додатком від 18 жовтня 2019 року № 2 до вказаного договору, рахунком від 18 жовтня 2019 року № 2(1), квитанцією від 23 жовтня 2019 року № 3252310050, звітом від 01 листопада 2019 року щодо виконання доручення клієнта, актом про надання правової допомоги від 07 квітня 2021 року № 2/21 із зазначенням детального опису наданих адвокатським об`єднанням послуг, однак Верховний Суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду касаційної скарги.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
 
Частиною першою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
 
Згідно з частинами першою-третьою, тринадцятою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
 
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) наведено висновок про те, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Враховуючи, що в цій справі Верховний Суд не змінював рішення судів попередніх інстанцій та не ухвалював нове, а направив справу в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми кредиту в розмірі 31 275,79 доларів США, а також в частині розподілу судових витрат на новий апеляційний розгляд, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку переглядом справи в суді касаційної інстанції.
 
Судові витрати, в тому числі понесені сторонами у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами нового розгляду справи судом апеляційної інстанції та ухвалення остаточного рішення по суті спору, тобто за загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Янєва Миколи Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий	І. М. Фаловська   	
Судді:	В. М. Ігнатенко   	
 	С. О. Карпенко  	
 	С. Ю. Мартєв   	
 	В. А. Стрільчук