УХВАЛА        
 
10 червня 2021року
м. Київ
 
справа № 489/4306/20
провадження № 61-9268ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                 Коротенка Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Євроінс Україна», третя особа -                 ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на свою користь 53 300, 23 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди; з ОСОБА_2 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня             2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнено з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 53 300, 23 грн.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» задоволено.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня                2021 року, в оскаржуваній частині та в частині розподілу судових витрат скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
У червні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Ленінського районного суду                     м. Миколаєва від 10 березня 2021 року.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня             2020 року справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,                ПрАТ «СК «Євроінс Україна», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
 
Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Євроінс Україна», третя особа - ОСОБА_3 , є відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, ціна позову в загальному                       розмірі становить 63 300, 23 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб       (2 270 грн ? 100 = 227 000 грн), а тому справа № 489/4306/20 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.
 
Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
 
При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене в малозначній справі.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що                        суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.
 
Судді:	В. С. Жданова	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко