П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/68/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.                                                          Дата і місце ухвалення: 17.03.21р., м. Одеса  	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

        розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,   Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерство соціальної політики України, в якому просив суд:
- визнати неправомірними дії Міністерства соціальної політики України щодо не виплати на користь ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни (інвалідність III групи), разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком - 11466 гривень;
- зобов`язати Міністерство соціальної політики України донарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі 8306 гривень.
Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року № 3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році має становити 11466 гривень.
Разом з тим, виплата Управлінням праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради разової грошової допомоги у сумі 3160 гривень не відповідає вимогам законодавства та свідчить про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.
З урахуванням виплачених у 2020 році позивачу коштів в розмірі 3160 гривень, сума недоотриманої позивачем разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році становить 8306 гривень. 
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року замінено первісного відповідача на належного - Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та призначено судове засідання на 01 березня 2021 року.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року залучено до участі у справі співвідповідача Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради та призначено судове засідання на 15 березня 2021 року.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня  2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , частини разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст.13 Законом України   "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме не в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни (інвалідність III групи), разову грошову допомогу до 5 травня, яка передбачена ст.13 Законом України   "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції підчас вирішення спору не з`ясовано за яким порядком здійснюється перерахунок розмірів грошової допомоги, не надано належної оцінки розпорядчому акту щодо призначення позивачеві допомоги, виданого Управлінням соціального захисту населення  Чаплинської районної державної адміністрації, а саме, списку-рішення на виплату одержувачам щорічної  грошової допомоги до 5 травня у 2020 році.
Крім іншого, апелянт зазначає, що Управління розглядаючи заяву позивача діяло відповідно до інструкції щодо порядку формування і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 №345.
Також, апелянт вказує, що судом першої інстанції безпідставно розцінено  як протиправну бездіяльність не нарахування та не виплату Центром допомоги позивачу, оскільки, виплата щорічної одноразової грошової допомоги ним проводилась відповідно до Паспорта бюджетної програми, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 17 березня 2020 року №2016, яким визначені чіткі розміри щорічної разової грошової допомоги відповідно до Постанови №112.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням від 06.04.2020 року серії    НОМЕР_1 .
До списку-розпорядження одержувачів щорічної разової допомоги до 5 травня, які значяться в базі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат облдержадміністрації від 28.04.2020 року включено ОСОБА_1 , розмір допомоги становить 3160 грн. 
Згідно відомості за період з 4 травня по 25 травня   2020 року за рахунок коштів місцевого бюджету на поточні рахунки в АТ "Ощадбанк" належить зарахувати одноразову допомогу ветеранам війни у загальному розмірі 31530,00 грн., всього одержувачів - 22 чол., серед яких вказано ОСОБА_1   (сума виплати - 3160 грн.).
Вказану відомість Херсонським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат передано до АТ   "Ощадбанк" для перерахування коштів на поточний рахунок, зокрема ОСОБА_1 .
Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, відповідач листом від 08.12.2020 року № 4795/22 повідомив, що відповідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 р. № 112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"   розмір допомоги для осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи складає 3160,00 грн. 
Вважаючи, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) розмір разової грошової допомоги до 5 травня має складати 7 мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати позивачу, частини разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст.13 Законом України  "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме, не в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни (інвалідність III групи), разову грошову допомогу до 5 травня, яка передбачена ст.13 Законом України  "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми, - суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи у 2020 році має становити 11466 грн. (1638 грн. х 7).    
Щодо решти позовних вимог, то суд першої інстанції не знайшов підстав для їх задоволення.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».
01.01.1999 р. набрав чинності  Закон № 367-ХІV, яким статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».
Пунктом 20  Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»  згадану вище норму права викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України". Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI.
Згідно з ч. 1 ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби (ч. 2 ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (далі - Закон № 79-VІІІ) розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», пп. 1 п. 1 якою визначено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.
При цьому, пп. 2 п. 1 вказаної Постанови визначено, що військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.
Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України іншого, ніж у ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551-ХІІ, що суперечить принципу верховенства права, встановленому ст. 8 Конституції України.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Колегія суддів зауважує, що чинність, станом день здійснення виплати позивачу разової грошової допомоги постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» не може бути підставою для висновку про обґрунтованість розміру виплаченої позивачу разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки до спірних правовідносин повинні бути застосовані норми саме ст. 13 Закону як акту вищої юридичної сили.
Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення ст. 13 Закону № 3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня особам з інвалідністю 3-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень.
Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни 3-ї групи у 2020 році становить 11 466 грн 00 коп. (1638 грн 00 коп. х 7).
Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ст. 13 Закону № 3551-XII, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що отримання такої допомоги у меншому розмірі порушує права позивача.
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги у вказаній частині необґрунтованими.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, щодо без підставного визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не нарахування та невиплати грошової допомоги позивачу з посиланням на те, що Центр не призначає, не розраховує розмір допомоги, а лише здійснює саме підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в 2020 році одноразова грошова допомога до 5 травня у зменшеному розмірі була нарахована та виплачена позивачу саме Херсонським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 березня  2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.
                                                         Повний текст судового рішення виготовлений 09 червня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук