Справа № 751/8767/20 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В. 	
Провадження № 33/4823/169/21 	  	
Категорія - ч.6 ст. 481 МК України  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді  Демченка О.В., 
представника Північної митниці Держмитслужби – Обруча В.В.,
захисника – Новіцького Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу представника Північної митниці Держмитслужби О. Коваленка на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2021 року, 

                                  В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий: РБ, м. Толочин, ВАТ «Будівельно-монтажний трест № 8», водій, проживаючий  за адресою: АДРЕСА_1 , звільнений від адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 481 МК України і провадження стосовно нього закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0739/10200/20 від 19.09.2020 напівпричіп марки-моделі 993930-L45, р.н. (BY) НОМЕР_1 , vin – НОМЕР_2 - повернуто власнику філії «Дорожньо-Будівельного управління № 63» ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8» або уповноваженій ним особі.
В протоколі про порушення митних правил № 0739/10200/20 від 19.09.2020 зазначено, що 19.09.2020, о 01 год. 24 хв., у зону митного контролю ВМО № 2 м/п «Сеньківка» Північної митниці Держмитслужби в напрямку «виїзд з митної території України» заїхав вантажний автомобіль – сідловий тягач марки «МAZ», р.н. ( НОМЕР_3 , vin – НОМЕР_4 , напівпричіп марки-моделі 993930-L45, р.н. НОМЕР_5 , vin – НОМЕР_2 , який переміщувався без вантажу та рухався у напрямку Україна – Республіка Білорусь під керуванням гр. РБ ОСОБА_1 . Під час проведення митних формальностей було встановлено, що ОСОБА_1 06.03.2020, о 21 год. 40 хв., ввіз на митну територію України транспортний засіб комерційного призначення - напівпричіп марки-моделі 993930-L45, р.н. ( НОМЕР_5 , vin – НОМЕР_2 в режимі «тимчасового ввезення до 20 днів» та повинен був вивезти зазначений транспортний засіб за межі митної території України в строк до 26.03.2020. Разом з тим, транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строків тимчасового ввезення. Згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» модуль «Заяви підприємств та осіб», гр. ОСОБА_1 та ВАТ «Будівельно-монтажний трест № 8» до органів доходів і зборів щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу у зв`язку з аварією чи настанням дії обставин непереборної сили не звертались. 
Мотивуючи своє рішення, суд вказав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про належне поінформування митним органом ОСОБА_1 про дійсний строк тимчасового ввезення, а саме 20 днів, який було призначено митним органом, та що ОСОБА_1 було надано відповідне зобов`язання щодо вчасного вивезення транспортного засобу за межі території України.
В апеляційній скарзі  представник Північної митниці Держмитслужби  О. Коваленко просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою притягнути гр. Республіки Білорусь ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення  в межах санкції цієї статті. Стягнути із ОСОБА_1 витрати Північної митниці Держмитслужби на зберігання транспортного засобу у розмірі 880 грн.
Вказує, що відповідно до ст.ст. 95,108,189,191,200  МК України строк тимчасового ввезення для автомобільних транспортних засобів комерційного призначення, що ввозяться на митну територію України, становить 20 днів.  Зазначає, що цей строк встановлюється посадовою особою митного органу, який здійснює пропуск транспортного засобу комерційного призначення на митну територію України, з урахуванням функціоналу програмного комплексу АСМО “Інспектор”. Звертає увагу на письмові пояснення від 19.09.2020 року ОСОБА_1 щодо строку тимчасового ввезення до 20 днів, що свідчить про його обізнаність про умови митного режиму. Наголошує, що надання письмового зобов`язання особою, відповідальною за дотримання умов митного режиму тимчасове ввезення щодо транспортного засобу комерційного призначення, не передбачено. 
На думку апелянта, наявні матеріали митного оформлення та матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що транспортний засіб – напівпричіп марки-моделі 993930-L45, реєстраційний номер НОМЕР_6 , був пропущений на митну територію України як транспортний засіб комерційного призначення, який перевозив товари за митною декларацією типу ІМ31ЕЕ №UA100000/2020/827846, та не міг в подальшому використовуватись  для внутрішніх перевезень на митній території України.
Зазначає, що судом не враховано те, що на території митного поста “Нові Яриловичі-автомобільний” Північної митниці Держмитслужби з 22.08.2020 року в місцях визначених для проведення митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення наявні інформаційні матеріали щодо пропуску транспортних засобів комерційного призначення в митному режимі тимчасове ввезення до 20 днів.
Зауважує, що відповідно до інформації, наявної в АСМО “Інспектор”, даний транспортний засіб вже ввозився ОСОБА_1 на митну територію України 18.12.2020 року в митному режимі тимчасове ввезення до 20 днів, та був вивезений у  встановлений митним органом строк.

В запереченні на апеляційну скаргу Північної митниці Держмитслужби адвокат Новіцький Є.Ю. просить її залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова - без змін.
Заслухавши представника Північної митниці Держмитслужби, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з вищенаведених підстав, захисника Новіцького Є.Ю., який наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду без змін,  перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.
Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. 
Відповідно до вимог ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. 

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 зазначені вимоги закону були дотримані.
Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування 
Згідно ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 є водієм філії «Дорожньо-Будівельного управління № 63» ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8».
06 березня 2020 року ОСОБА_1 при перетині митного посту «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби, здійснював службове закордонне відрядження.
Згідно наказу № 5/1 к/з від 05.03.2020 про закріплення водія у закордонному відрядженні, у зв`язку з виконанням робіт на об`єкті «Поточний середній ремонт а/д Н-11 Дніпро-Миколаїв (через м. Кривий Ріг) на ділянці км 279+000 – км 286+000, Миколаївська область автомобіль МАЗ-643019-8429, р.н. НОМЕР_7 , на період з 06.03.2020 до 05.04.2020 закріплено за водієм ОСОБА_1 (а.п. 52).
Згідно наказу № 29-2 к/з від 28.08.2020 р. про закріплення водія у закордонному відрядженні, у зв`язку з виконанням робіт на об`єкті «Поточний середній ремонт а/д Н-11 Дніпро-Миколаїв (через м. Кривий Ріг) на ділянці км 188+570 – км 197+570, Миколаївська область автомобіль МАЗ-643019-8429, р.н. НОМЕР_7 , на період з 02.09.2020 до 31.09.2020 закріплено за водієм ОСОБА_1 (а.п. 53).
Згідно подорожнього листа № 7264 від 05.03.2020, виданого філією ДБУ № 63 ВАТ «БМТ № 8», на сідельний тягач МАЗ-643019-8429, р.н. НОМЕР_7 , та напівпричіп (трал) 993930-L45, р.н. НОМЕР_6 , з водієм ОСОБА_1 , прописано маршрут виконання завдання м. Толочин - м. Орша – м. Київ – м. Новий Буг з назвою вантажу «дорожня техніка». (а.п.90).
Вищевказані відрядження здійснювались з комерційною метою для виконання умов договору № 38-Б від 31.10.2019, укладеного між Службою автомобільних доріг у Миколаївській області та ВАТ «Будівельно-монтажний трест №8», предметом якого є: поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Н-11 Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг) на ділянці км 279+000 - км 286+000, Миколаївська область (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь).
Тобто, метою перебування напівпричепу (трал) 993930-L45, р.н. НОМЕР_6 , на території України є залучення допоміжної техніки ВАТ «Будівельно-монтажний трест № 8» на об`єкт будівництва для виконання умов вищевказаного Договору.
За даними журналу пункту пропуску, у 2019 році вищевказаний транспортний засіб неодноразово ввозився на територію України та був оформлений митним органом в режимі тимчасового ввезення строком до 1 року. (а.п. 6).
При перетині державного кордону 06.03.2020 року ОСОБА_1 надавалися усі необхідні документи на підтвердження мети та строку перебування транспортного засобу в Україні.
Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про строк тимчасового ввезення саме 20 днів матеріали справи не містять.
Згідно з ч. 1 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. 
Тобто, при встановленні строку тимчасового ввезення 20 днів, судом не було встановлено, чим керувався митний орган, а головне, митним органом не надано доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний із таким встановленим митним органом обмеженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Закінчення транспортної операції згідно мети ввезення ОСОБА_1 вказаного транспортного засобу не могло становити 20 днів, адже строки виконання робіт на об`єкті будівництва встановлені щонайменше до 01.03.2021, що підтверджується копією Додаткової угоди № 2 від 19.02.2020 року до Договору № 38-Б від 31.10.2019 р.(а.п. 48-49).
Посилання апелянта  на письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.09.2020 року щодо зазначення ним строку тимчасового ввезення до 20 днів, що нібито свідчить про його обізнаність про умови митного режиму безпідставні, оскільки з даних пояснень вбачається (а.п.7), що ОСОБА_1 не було попереджено інспектором митної служби про наявність будь-яких обмежень по строку перебування вилученого транспортного засобу на території України, адже вилучений транспортний засіб у попередні періоди, а саме за 2019 рік, проходження ОСОБА_1 через українські пункти пропуску ввозився з метою комерційного призначення в режимі тимчасового ввезення строком до 1 року, що підтверджується даними із журналу пункту пропуску, а відтак у нього не було сумніву, що тривалість строку ввезення транспортного засобу складає щонайменше до 1 року з огляду на попередні періоди.  
Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом не враховано те, що на території митного поста “Нові Яриловичі-автомобільний” Північної митниці Держмитслужби з 22.08.2020 року в місцях, визначених для проведення митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення були наявні інформаційні матеріали щодо пропуску транспортних засобів комерційного призначення в митному режимі тимчасове ввезення до 20 днів, безпідставні, оскільки факт перетину кордону ОСОБА_1 на митну територію України відповідно до матеріалів справи відбувся 06.03.2020 року.
Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що митним органом не надано доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний із встановленим митним органом обмеження ввезення транспортного засобу, а відтак у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
За положеннями п.3 ч.1 ст.8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП визначено: адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. 
У матеріалах справи доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення за ч.6 ст.481 МК України Північною митницею Держмитслужби не наведено.
Апеляційний суд вважає, що у відповідності до приписів ч. 1 ст 108 МК України,  в даному випадку, коли працівником митниці  здійснюється правове регулювання  індивідуального характеру між державою в особі митних органів та  особою, яка  вступає у правовідносини з митним органом,  така особа повинна  бути  повідомлена про  законні вимоги, розпорядження чи обмеження  стосовно себе у такий зрозумілий для себе спосіб, який би виключав двозначне  тлумачення дій  представників держави та сприяв точному і неухильному виконанню цією особою законів. В даній справі, з пояснень працівника митниці,  митний інспектор ніби то в усній формі попередив ОСОБА_3   про  час вивезення транспортного засобу з території України, що являється недоведеним і у відповідності до  загальної теорії презумпції невинуватості повинно  тлумачитись на користь особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.
Отже, судом першої інстанції було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України і всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, враховуючи принцип верховенства права, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Всі надані докази по справі, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Північної митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2021 року про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, – без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Суддя	О. В. Демченко