ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 р. 	Справа № 480/5355/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 18.01.21  по справі № 480/5355/20
за позовом                ОСОБА_1  
до                ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )                       
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), яка полягала у нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, які він отримував під час проходження військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Наказом від 07.03.2018 № 61-ОС його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, наказано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 17 повних календарних років, а також виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, однак, без включення до неї індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди. При цьому, з 01.07.2015 до 09.03.2018 відповідач не здійснював виплату належних йому сум індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав, рішенням якого від 22.10.2019 у справі № 480/3478/19 його вимоги задоволено та на виконання якого позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в сумі 31443,51 грн.
Також вважає, що до одноразової грошової допомоги мала бути включена й щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (далі - Постанова № 889).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення. Така винагорода є самостійною додатковою виплатою для військовослужбовців, встановлена Кабінетом Міністрів України для стимулювання військовослужбовців до сумлінного виконання обов`язків, має тимчасовий характер, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби. Також зазначає, що винагорода встановлена Постановою 889 не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, що також підтверджується п. 3 Інструкції № 73.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону. Також зазначає, що в спірний період додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою 889 нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, відтак відсутні підстави вважати таку винагороду одноразовим та нерегулярним видом грошового забезпечення. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив службу за контрактом у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника 5 прикордонного загону від 09.02.2018 № 36-ОС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч.6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 
Наказом начальника 5 прикордонного загону від 07.03.2018 № 61-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, виходячи з календарної вислуги років 17 років 05 місяців та 07 днів, остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 09.03.2018 (а.с.7). При цьому, у вказаному наказі від 07.03.2018 № 61-ОС зазначено здійснити виплату позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% посадового окладу з 01 по 28 лютого 2018 року відповідно до наказу МВС України від 02.02.2016 №73 та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.02.2018 №101-ос.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №480/3478/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги задоволено: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.07.2015 по 09.03.2018 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 09.03.2018.
На виконання рішення суду відповідачем нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за кожен місяць служби за період з 01.07.2015 по 09.03.2018 в сумі 31443,51 грн (у т.ч. в місяці звільнення лютому 2018 року в сумі 502,17 грн), тобто після звільнення позивача зі служби та нарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, що вбачається з витягу з розрахунково-платіжної відомості за період з січня 2018 року по березень 2018 року.
12.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби з урахуванням щомісячної грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, які позивач отримав під час проходження військової служби.
Листом від 23.03.2020 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що індексація грошового забезпечення та щомісячна додаткова грошова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 не входить до складу грошового забезпечення, а тому правові підстави для здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відсутні.
Не погодившись з зазначеною відмовою, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Здійснюючи розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні необхідно враховувати пріоритетність законів над підзаконними актами та дискрецію держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.
Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 24.10.2018 року у справі № 820/3211/17, від 23.07.2020 у справі №240/5273/18.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. 
Аналогічна норма про те, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, містилася у п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (чинної на час звільнення позивача зі служби) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пп. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (чинної на час звільнення позивача зі служби) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 про доходи ОСОБА_1 від 18.03.2020 у період з січня 2016 року до лютий 2018 року позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, тобто останні 24 місяці перед звільненням.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки останні 24 місяці перед звільненням позивача додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 889, нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим та нерегулярним видом грошового забезпечення відсутні.
Відтак, оскільки зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода була встановлена постановою Кабінету Міністрів України, виплачувалась позивачу до дня звільнення його з військової служби, тобто мала постійний характер, то в силу положень статті 9 Закону № 2011-ХІІ вона повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23.07.2019 у справі № 240/5237/18.
Отже, при здійсненні розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби склад грошового забезпечення має бути визначений відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до якого має бути включена, зокрема, і щомісячна додаткової грошова винагорода встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.
Щодо здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Пунктом 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ закріплено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (чинної станом на день звільнення позивача зі служби та нарахування одноразової грошової допомоги), військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Отже, одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення. Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку займав військовослужбовець.
При цьому, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.04.2019 у справі № 522/9659/16-а та від 10.05.2019 у справі №820/5285/17.
Відтак, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та повинна включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.
Матеріалами справи встановлено, що виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 480/3478/19, тобто після звільнення позивача зі служби та нарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.
Оскільки рішенням суду від 22.10.2019 у справі № 480/3478/19, що набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 до 09.03.2018 та зобов`язано Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 09.03.2018, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку наявні всі підстави для включення індексації грошового забезпечення до одноразової грошової допомоги при звільненні.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 480/5355/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова