УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/1786/21 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г. 
Категорія ч.3 ст. 172-20 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної  ОСОБА_1  на постанову Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2021 року щодо нього за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и л а:
Постановою Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утримуванням на гауптвахті строком 7 (сім) діб. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно постанови суду, 06.04.2021 ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків на території військової частини НОМЕР_1 м. Новоград-Волинський перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2021 року. Постановити нову постанову, якою на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням усного зауваження.
Послався на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.3 ст.172- 20, ст.251, ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та порушено норми ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладаючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, посадовою особою зазначено, що ОСОБА_1 06.04.2021 року під час виконання службових обов`язків на території військової частини НОМЕР_1 м. Новоград-Волинський перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Зазначив, що змісту понять «обов`язки військової служби» та «службові обов`язки» не є ідентичним.
Також посилається на те, що суд першої інстанції, описуючи обставини, встановлені під час розгляду справи, констатував, що ОСОБА_1 06.04.2021 року під час виконання службових обов`язків на території військової частини НОМЕР_1 м. Новоград-Волинський перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Вказав, що аналіз суті адміністративного правопорушення, викладеного посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення: «перебував у нетверезому стані при виконанні службових обов`язків на території військової частини в умовах особливого періоду» та опису обставин, установлених під час розгляду справи та викладених в постанові суду, свідчить про те, що суд вийшов за межі висунутого складу адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, а тим самим порушив його право на захист.
Зазначив, що тяжкість передбаченого диспозицією як частини 1, так і частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративного стягнення в виді, в тому числі, позбавлення свободи на певний строк, свідчить про те, що при розгляді справи про зазначений вид адміністративного правопорушення слід дотримуватись гарантій, притаманних кримінальному провадженню, в тому числі права на захист від висунутого твердження про скоєння адміністративного правопорушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим зазначив, що суд першої інстанції безпідставно стягнув судовий збір, оскільки згідно із ч.1 ст.5 п.12 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору.
Посилається на те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, скоєне ним діяння не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, окремим громадянам, а тому можливо, у відповідності з вимогами ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність 
Зважаючи на викладене та враховуючи положення ч.2 ст.268 та ч.6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції при розгляді даної справи прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння- вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до листа Верховного Суду від 13 липня 2018 року «особливий період» в Україні діє з 17.03.2014 року, зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду № 205/1993/17-ц, 131/1449/16-ц, 727/2187/16-ц, 211/1546/16-ц, 127/13998/17
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджуються доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення КИЖ №104 про військове адміністративне правопорушення від 06.04.2021 р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкотон-М» №173 від 06.04.2021 р., результатами тестування на алкоголь від 06.04.2021 р., з якого слідує, що в крові ОСОБА_1 було виявлено - 0,48%, проміле алкоголю, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.04.2021 р., довідкою начальника штабу-першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 від 06.04.2021 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі, службовою характеристикою ОСОБА_1 .
З пояснень ОСОБА_1 слідує, що він визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с. 10)
Вищевказані наведені докази по справі свідчать про те, що 06.04.2021 року ОСОБА_1 під час виконання обов`язків по займаній посаді на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , перебував у нетверезому стані, в умовах особливого періоду.
Посилання апелянта на те, що за змістом поняття «обов`язки військової служби» та «службові обов`язки» не є ідентичним, на висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, не впливають. Як вбачається з матеріалів справи, а саме службової характеристики ОСОБА_1 він має звання головного сержанта та займає посаду сержанта з матеріального забезпечення управління медичної роти військової частини НОМЕР_1 та, виконуючи службові обов`язки, перебував на території в/ч НОМЕР_1 у нетверезому стані, що підтверджується вищенаведеними доказами в умовах особливого періоду. При цьому поява військовослужбовця, яким є ОСОБА_1 , на території військової частині в нетверезому стані, не залежно від того, чи виконував він на той час обов`язки військової служби, само по собі вже представляє склад даного правопорушення відповідно до диспозиції ч.1 ст. 172-20.
Також є безпідставними доводи апелянта, що суд першої інстанції, описуючи обставини, установлені під час розгляду справи, констатував, що він 06.04.2021 року під час виконання службових обов`язків на території військової частини НОМЕР_1 м. Новоград-Волинський перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що свідчить про те, що суд вийшов за межі висунутого складу адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, а тим самим порушив його право на захист, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції розглядаючи справу та досліджуючи докази по справі, а саме акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкотон-М» №173 від 06.04.2021 р., результат тестування на алкоголь від 06.04.2021 р., який показав - 0,48%, проміле алкоголю, при допустимій– 0,2 проміле, дійшов до обґрунтованого висновку, що  ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що ним і не заперечувалося. Крім того в протоколі зазначено, що в такому стані він також виконував службові обов`язки, що також було встановлено судом та не заперечувалося правопорушником. Підстав вважати, що суд таким чином вийшов за межі зазначених в протоколі обставин вчинення правопорушення, апеляційний суд не вбачає.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього судовий збір.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
Відповідно до п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011року №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.
Що стосується доводів апелянта про можливість застосування вимог ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, то слід зазначити, що апеляційний суд не вбачає підстав для такого звільнення правопорушника від відповідальності.
Так відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Однак, враховуючи, що вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, та він є військовослужбовцем, який зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, перебування його на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння на думку апеляційного суду не можна віднести вказане правопорушення до малозначного. При цьому не можна вважати, що даним правопорушенням не завдано шкоди, оскільки така шкода полягає в наданні негативного прикладу щодо порушення військової дисципліни підлеглим, зниженні авторитету Війських Сил України, порушенні Статуту, згідно ст.ст. 49, 50 якого військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати , що за їх поведінкою судять не тільки про них, а й про Збройні Сили України.
Разом з тим, відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, захищає незалежність та територіальну цілісність України (учасник бойових дій), вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується командиром військової частини, з метою індивідуалізації стягнення, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції стягнення у виді арешту з утримуванням на гауптвахті строком 7 (сім) діб є надмірним, тому постанова суду в частині призначення стягнення необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, мінімальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього судовий збір.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
Відповідно до п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011року №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, тому постанова в частині стягнення з нього судового збору також підлягає скасуванню.
В решті постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, підлягає залишенню без змін.
       Керуючись ст.ст. 285,294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП в частині призначення адміністративного стягнення, а також стягнення судового збору скасувати.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою визначити ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3665грн. Від стягнення судового збору звільнити на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
В решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною, набирає чинності негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя: