ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року
м. Харків
справа № 638/11952/14
Провадження № 22-з/818/17/21 
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Хорошевський О.М.
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.
за участю секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»
відповідач – ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення по справі № 638/11952/14 до постанови Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,-
УСТАНОВИВ:
У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором від 07.03.2007 № МБ-701/344/2007 у розмірі 2 540 157,85 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2007 року № ML-701/344/2007 у розмірі 2 540 157,85 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі- покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 07 березня 2007 року № PML-701/344/2007, а саме: квартири  АДРЕСА_1 , з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо. Витрат, пов`язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки стягнути з Відповідача 1 за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на час продажу; передати предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами, виселити ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .; зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також вирішити питання про судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML- 701/344/2007, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 45000дол. США строком до 07 березня 2032 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, 07 березня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від № PML-701/344/2007, згідно умов якого останній передав в іпотеку Банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,3 квадратних метри, житловою площею 25,3 квадратних метри, яка належить йому на праві власності згідно із договором купівлі-продажу нерухомого майна від 07 березня 2007 року
Також, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед Банком за вказаним кредитним договором, 07 березня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 811-701/344/2007, згідно умов якого остання прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед Банком за Кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань 12 листопада 2010 року на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю і договору відступлення права вимоги Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Кредитним договором і Договором іпотеки.
Таким чином, до позивача перейшли всі права Банку щодо права вимоги до відповідача 1- за Кредитним договором і Договором іпотеки, а також до Відповідача 2 за Договором поруки.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредит в розмірі 45000дол. США. Проте, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором виконував не належним чином, у зв`язку з чим станом на 17 квітня 2014 року виникла заборгованість, яка становить 2 540 157,85грн., яка складається з: 42293,16дол. США , що гривневому еквіваленті станом на дату складання розрахунку становить 475885,93грн. - заборгованість за кредитом; 6255,25дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на дату складання розрахунку становить 70384,56грн. - заборгованість по відсоткам; 1 993 887,35грн. – пеня.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 469 503,14грн., яка складається з: 938 001,49грн. - тіло кредиту; 531 501,65грн. - проценти.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 березня 2007 року № ML- 701/344/2007 у розмірі 1 469 503,14грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 07 березня 2007 № PML- 701/344/2007, а саме: квартири № АДРЕСА_1 , з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, КП Харківського міського БТІ, органах нотаріату.
Передано предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , в управління TOB «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами.
Виселено ОСОБА_1 з кв. АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ«ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі по 2225,29грн. з кожного.
В іншій частині у задоволенні позову ТОВ «ОТГІ Факторинг Україна» - відмовлено.
Додатковим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТГІ Факторинг Україна» пеню в розмірі 938 001,49грн.; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТГІ Факторинг Україна» судовий збір в розмірі по 1419,58грн. з кожного.
Не погодившись з рішеннями апеляційного суду ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2016 року та додаткове рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року скасовано. У задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено з інших підстав.
14 серпня 2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до апеляційного суду із заявою про винесення додаткового рішення, у зв`язку із тим, що апеляційним судом не вирішено питання щодо вимог заявлених до фінансового поручителя, не ухвалено рішення стосовно вимог з приводу передання предмету іпотеки в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна», виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1 .
Постановою Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення задоволено. Ухвалено додаткове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та передання предмету іпотеки в управління, виселення та зняття з реєстрації.
Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Оцінки висновків викладених у рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року постанова Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року не містить.
Обговоривши заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення заяви виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 , апеляційний суд виходив з того, що строк дії кредитного договору встановлено до 07 березня 2032 року, а останній платіж позичальник ОСОБА_1 здійснив 30 грудня 2008 року. Встановивши, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання TOB «ОТП Факторинг Україна» не звернулось до поручителя ОСОБА_2 з позовною вимогою, суд апеляційної інстанції вважав, що відсутні правові підстави для стягнення з останньої кредитної заборгованості.
Проте судова колегія з висновком суду повністю погодитись не може.
Суд апеляційної інстанції встановив, що позичальник ОСОБА_1 не виконував належним чином умови кредитного договору від 07 березня 2007 року № ML-701 /344/2007, останній платіж на погашення заборгованості здійснив 30 грудня 2008 року.
З        позовом до суду ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося лише 15 липня 2014 року, а відтак всі ануїтетні платежі, строк сплати яких настав на 15 липня 2014 року і які не сплачені, знаходяться за межами шестимісячного строку, у зв`язку з чим до них можуть бути застосовані положення частини четвертої статті 559 ЦК України.
Таким чином, з підстав, передбачених частиною четвертою статті 559 ЦК України, порука ОСОБА_2 припинилася щодо платежів, які не сплачені за умовами кредитного договору до 15 липня 2014 року.
Відповідно  графіку повернення кредиту та сплати відсотків, заборгованість за 6 місяців з 07.01.2014 по 07.07.2014, що передували зверненню до суду з позовом склала 3504,95 доларів США, що еквівалентно  за курсом НБУ станом на 17.04.2014 39437,97 грн (т. 1 а.с. 14,14 зворот).
Частиною першою статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).
Виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед банком за вказаним кредитним договором забезпечено укладеним 07 березня 2007 року між банком та ОСОБА_2 договором поруки № 811-701/344/2007, відповідно до умов якого остання зобов`язалася відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед банком за кредитним договором.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказувало, що ОСОБА_1 не здійснює погашення кредиту та сплату процентів у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором, внаслідок чого виникла станом на 17 квітня 2014 року в розмірі 2 540 157 грн 85 коп.
Разом з тим, вимог про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 не заявлялось.
Відповідно до частини другої статті 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.
З огляду на викладене поручитель хоч і пов`язаний з боржником певними зобов`язальними відносинами, але є самостійним суб`єктом у відносинах з кредитором.
Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Отже, в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
У разі пред`явлення вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині відповідних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.
Вказаний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 13 червня 2018 року в справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18), від 20 червня 2018 року в справі № 758/6863/14-ц (провадження № 14-224цс18), від 05 червня 2019 року в справі № 523/3082/14-ц (провадження № 14-243цс19).
Таким чином, судова колегія доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2007 року № ML-701/344/2007 за період з 07.01.2014 по 07.07.2014 в сумі 3504,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.04.2014 39437,97 грн.
Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки постановою Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року вирішені. У задоволенні цих вимог відмовлено з інших підстав.
Ця постанова у касаційному порядку не оскаржувалась та не переглядалась.
Що стосується вимог стягнення неустойки за період у який ОСОБА_2 повинна нести матеріальну відповідальність за несвоєчасне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, судова колегія зазначає, що суду не надано розрахунку нарахування такої неустойки.
Керуючись ст.ст. 270, 367, 368,  381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2007 року № ML-701/344/2007 за період з 07.01.2014 по 07.07.2014 в сумі 3504,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.04.2014 39437,97 грн.
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                                              О.М. Хорошевський 

Судді:                                                                                   І.В. Бурлака 

В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 11.06.2021.