УХВАЛА

26 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/11685/16
адміністративне провадження № К/9901/5380/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу   Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №826/11685/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
У липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним, недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.05.2016 №0022111201.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2017 скасовано, ухвалено нову постанову про задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс».
Постановою Верховного Суду від 03.12.2020 касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано  податкове повідомлення-рішення від 20.05.2016 №0022111201 в розмірі 9485,00грн, прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві. Вирішено стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, б. 35, код ЄДРПОУ: 39616380) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (04213, м. Київ, пр.-т. Героїв Сталінграду 58, код ЄДРОПУ: 39468697) суму сплаченого судового збору у розмірі 964,60грн. (дев`ятсот шістдесят чотири гривні шістдесят копійок). У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві 17.02.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаються на порушення судом норм матеріального та недотримання норм процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №826/11685/16 ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. 
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, Верховний Суд зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
На час звернення позивача з адміністративним позовом - 2016 рік, відповідно до норм Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01.01.2016 встановлено 1378,00грн.
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 137800,00грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у справі №826/11685/16 є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.05.2016 №0022111201, яким до позивача за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 22 і менше календарних днів на суму ПДВ 94849,90грн, застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 28454,98грн, що у розумінні пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України є підставою для віднесення цієї справи до категорії справ незначної складності.
Верховний Суд з урахуванням ціни та предмету позову, складності справи й застосування законодавства на час спірних правовідносин, а також значення справи для сторін та суспільства, дійшов висновку про малозначність даної прави справи. 
У той же час, як вбачається зі змісту поданої Головним управлінням ДПС у м. Києві касаційної скарги, скаржник, як на підставу для відкриття касаційного провадження, посилається положення підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Втім, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами й наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскільки оскаржуване Головним управлінням ДПС у м. Києві судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, тому Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.
Керуючись статтями  328,  333,  359 КАС України, суд - 
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №826/11685/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
              Судді                                                                                                     І.Я. Олендер
                                                                                                                                   І.А. Гончарова
                                                                                                                                   Р.Ф Ханова