Ухвала
іменем України 
15 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 159/1403/19
провадження № 51-1363 ск 21
Верховний Суд  колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції,на ухвалу Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо засудженого 
ОСОБА_4 ,
встановив: 
За вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня           2019 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки              6 місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами. 
Постановлено частково задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 35 000 грн.
Також, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 90 000 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2019 року щодо                  ОСОБА_4 змінено.
Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на те, що порушення пункту 11.3 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали. 
На підставістатті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Постановлено частково задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в                        розмірі 200 000 грн.
В решті вирок залишено без зміни. 
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які ним були усунені у повторній касаційній скарзі.
Така касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження. 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 428 КПК, Суд
 
постановив:
Відкритикасаційнепровадженнязакасаційноюскаргою прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                ОСОБА_3