ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2021 р.           Справа№ 911/2692/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Майданевича А.Г. 

за участю секретаря судового засідання: Нікітенко А.В.
за участю представників сторін: згідно із протоколом судового засіданні від 27.05.2021

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради
на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 (повне рішення складено та підписано 28.12.2020)
у справі № 911/2692/20 (суддя Шевчук Н.Г.)
за позовом Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради
до Комунального підприємства "Керуюча компанія Чабани" Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області
про стягнення 622 690,04 грн. за договором на споживання теплової енергії №  12ч від 15.10.1999

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

                                        ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Комунальне підприємство "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради (далі - КП "Києво-Святошинська тепломережа" КОР) звернулось до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "Чабанівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - КП "Керуюча компанія Чабани") про стягнення 620 609,20 грн. вартості опалення самовільно підключених до теплової мережі приміщень в п`ятикратному розмірі за період з 01.01.2017 по 01.01.2020 та 2480,84 грн. штрафу за неповідомлення про зміну фактичної опалювальної площі та неподання відповідної довідки, нарахованого у розмірі 2% від суми квартальної оплати за останні 3 роки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог договору на споживання теплової енергії № 12ч від 15.10.1999 та норм чинного законодавства самовільно підключився до теплової мережі позивача, про що не повідомив та таким чином несанкціоновано, безоплатно отримував теплову енергію, що самовільне підключення було виявлено позивачем 09.01.2020, про що складений акт обстеження об`єкта теплопостачання №115 від 09.01.2020 (далі - Акт обстеження).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду 

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі №  911/2692/20 у позові відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду від 17.12.2020, Комунальне підприємство "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради звернулась із апеляційною скаргою в якій просить прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 повністю і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Чабанівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на користь Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради 620 209,20 грн. як вартість опалення самовільно підключених до теплової мережі приміщень в п`ятикратному розмірі та 2 480,84 грн. штрафу за неповідомлення про зміну фактичної опалювальної площі та неподання довідки про зміну опалювальної площі, стягнути з Комунального підприємства "Чабанівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на користь Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради понесені судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, а саме вартість сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 9 340,35 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 14 010,53 грн.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами. 
Скаржником було надано всі докази того, що відповідач самовільно підключив власні технічні приміщення до теплової мережі та як наслідок безоплатно споживав теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається від єдиної котельні на територію смт Чабани і яка перебуває у господарському віданні позивача, акт № 115 від 09.01.2020 був складний по факту виявлення незаконного підключення до теплової мережі та був підписаний також представником відповідача, також останній не заперечує факт того, що здійснив незаконне підключення та безоплатно незаконно користувався тепловою енергією для обігріву приміщень, що йому належать. Так позивачем було надано копію листа № 22 від 14.01.2020 разом і чотирма додатками, серед яких додаткова угода від 02.01.2020 до договору на споживання теплової енергії № 12Ч від 15.10.1999, додаток № 1 (довідка про будівлі і споруди), додаток № 2 (розрахунок максимальної погодинної витрати тепла до приміщення виробничі приміщення площею 141,4 кв.м), додаток № 3 (розрахунок максимальної погодинної витрати тепла до приміщення гараж площею 22,6 кв.м). Із листа вбачається, що додаткова угода до договору та додатки № 1, 2, 3 були підписані сторонами внаслідок збільшення опалюваних площ, що було встановлено актом від 09.01.2020. Підписанням даної додаткової угоди, відповідач знову підтвердив факт того, що виробниче приміщення площею 141,4 кв.м та гараж площею 22,6 кв.м були незаконно підключені до теплової мережі, факт виявлення даного підключення було зафіксовано актом № 115 від 09.01.2020.
Скаржник вказує на те, що відповідачем не надано жодних письмових доказів для того, щоб спростувати факти, про які заявив позивач на підставі наданих відповідних доказів, отже, факт незаконного втручання в теплову мережу та незаконного безоплатного споживання теплової енергії до виробничих приміщень площею 141,4 кв.м та гаража площею 22,6 кв.м, що належать відповідачу, було повністю підтверджено позивачем і жодним чином не спростовано відповідачем.
Скаржник вважає безпідставним посилання суду на п.п. 6.3.27, 6.3.74, 6.3.75 Наказу Міністерства палива та енергетики № 71 від 14.02.2007, та вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки та аналізу Закону України "Про теплопостачання" № 2633 від 02.06.2005, а саме ст. 24 в частині "Основні обов`язки споживача теплової енергії".
Скаржник зазначає про те, що позивачем були понесені витрати на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, що незаконно споживалась відповідачем протягом тривалого часу. Закон та договір забороняють самовільне збільшення опалюваних площ, а договір передбачає відповідальність споживача (відповідача у справі) за самовільне підключення до теплових мереж без дозволу "Теплопостачальної організації" і без повідомлення її про збільшення опалювальної площі, у зв`язку із чим, використовуючи норми чинного законодавства та діючого договору, позивачем було здійснено розрахунок вартості теплової енергії, що незаконно споживалася відповідачем протягом трьох років до виявлення та встановлення факту несанкціонованого збільшення опалювальної площі та включення цієї площі в договір, тобто за період з 01.01.2017 до 01.01.2020. розрахунок вартості несанкціоновано спожитої теплової енергії здійснювався відповідно до тарифів, що діяли в період надання послуг та відповідно до площ та теплових навантажень, що були погоджені позивачем і відповідачем в додатку № 1, № 2 і № 3 до додаткової угоди, що почала діяти з 01.01.2020.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 16.02.2021, вказує на те, що позивач не враховує те, що на момент складання акту обстеження вже діяла Додаткова угода від 2.01.2020 до договору № 12Ч від 15.10.1999, яка набрала чинності із 01.01.2020, тобто на момент обстеження об`єкта теплопостачання, опалювальна площа вже була збільшена та враховувала об`єкт "гараж" та виробниче приміщення, а разом 164 кв.м, відповідно до додатку № 1 вищевказаної додаткової угоди. Позивачем не було виявлено жодних самовільних підключень, які давали право позивачу здійснювати такі нарахування за період три роки враховуючи викладене, позивачем не доведено жодними доказами факт відпуску теплової енергії у спірний період (три роки). В даному випадку матеріали справи не містять доказів щодо накладення на відповідача штрафу за самовільне підключення до систем опалення, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі теплопостачання, та органами державного регулювання в межах їх компетенції

Інші дії учасників справи

22.04.2021 від відповідача через відділ канцелярії суду надійшло пояснення, в якому зазначено про те, що рішенням Чабанівської селищної ради Київської області № 14 від 19.11.2020 було змінено назву Комунального підприємства "Чабанівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на Комунальне підприємство "Керуюча компанія Чабани" Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2692/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк  О.М., судді: Коротун О.М., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі №  911/2692/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 25.02.2021.
На підставі ст.ст. 216, 270 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 відкладено розгляд справи №  911/2692/20 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 на 25.03.2021.
Справа розглядалась різними складами колегії суддів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 прийнято справу № 911/2692/20 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г. призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 на 22.04.2021.
Судове засідання 22.04.2021 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гаврилюка О.М. з 15.04.2021 на лікарняному.
30.04.2021, після виходу головуючого судді Гаврилюка О.М. з лікарняного, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про призначення справи № 911/2692/20 до розгляду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 у судовому засіданні 27.05.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2021 змінено найменування відповідача - Комунального підприємства "Чабанівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на Комунальне підприємство "Керуюча компанія Чабани" Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області.
Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи викладене, перебування головуючого судді Гаврилюка О.М. на лікарняному з 15.04.2021 по 29.04.2021, включно, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 911/2692/20 розглядалась протягом розумного строку.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 27.05.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 скасувати, вимоги апеляційної скарги задовольнити. 
Представник відповідача у судовому засіданні 27.05.2021 заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Постачання теплової енергії позивачем відповідачу здійснюється на підставі договору № 12ч на споживання теплової енергії від 15.10.1999, укладеного Києво-Святошинським комунальним підприємством теплових мереж і Виробничим управлінням житлово-комунального господарства смт Чабани (далі - Договір).
Згідно із додатком № 1 довідка про будівлі та споруди ВУЖКГ смт Чабани до цього договору теплова енергія постачається на об`єкти споживача: приміщення по вул. Машинобудівників, 2а площею 154,7кв.м і приміщення по Одеському шосе площею 535,5кв.м.
Між КП "Києво-Святошинська тепломережа" КОР та КП "Керуюча компанія Чабани" 02.01.2020 укладена додаткова угода до договору на споживання теплової енергії №12ч  від 15.10.1999 (далі - додаткова угода), відповідно до якої сторони у зв`язку з фактичним збільшенням опалювальної площі споживача дійшли згоди викласти додаток № 1, додаток № 2 та додаток № 3 до договору в новій редакції.
Згідно із додатком № 1 довідки про будівлі та споруди КП "Керуюча компанія Чабани" теплова енергія постачається на об`єкти споживача: адміністративне приміщення по вул. Машинобудівників, 2а загальною площею 154,7 кв.м, гараж по вул. Машинобудівників, 2д площею  22,6 кв.м та виробничі приміщення по вул. Машинобудівників, 2д площею 141,4 кв.м.
Додатком № 2 до договору є розрахунок максимальної погодинної витрати тепла на виробничі приміщення по вул. Машинобудівників, 2д,  додатком № 3 є розрахунок максимальної погодинної витрати тепла на гараж по вул. Машинобудівників, 2д.
Відповідно до Акту обстеження об`єкта теплоспоживання № 115 від 09.01.2020, складеного КП "Києво-Святошинська тепломережа" КОР, при проведенні обстеження за адресою смт Чабани, вул. Машинобудівників, 2а, підсобні приміщення (згідно паспорту БТІ вул. Машинобудівників, 2д) в результаті огляду виявлено під час проведення робіт по розриттю теплової мережі засипану теплову камеру, яка не зазначена в наявних схемах теплових мереж, в якій виявлено самовільне підключення від теплової мережі до підсобних приміщень, що знаходяться на балансі КП "Керуюча компанія Чабани" та які не включені в договір на теплопостачання; проведені заміри приміщень для розрахунку теплового навантаження.
У висновку цього акту вказано, що рішення КП "Києво-Святошинська тепломережа" КОР з приводу самовільного підключення приміщень та використання теплової енергії буде направлено до КП "Керуюча компанія Чабани" протягом семи робочих днів. 
Позивачем надано до матеріалів справи копію супровідного листа № 22 від 14.01.2020 з відміткою КП "Керуюча компанія Чабани" про його отримання 14.01.2020 про направлення до КП "Керуюча компанія Чабани" для підписання додаткової угоди  та додатків № 1, № 2, № 32 до договору на споживання теплової енергії № 12ч від 15.10.1999 у зв`язку із збільшенням опалювальної площі споживача, що було встановлено актом від 09.01.2020.
З посиланням на Акту обстеження об`єкта теплоспоживання №115 від 09.01.2020 та пункти 4.3, 4.4 Договору позивач  звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до п. 4.3 договору за самовільне підключення до теплових мереж інших споживачів без дозволу теплопостачальної організації і без повідомлення її про збільшення площі, що опалюється, споживач оплачує теплопостачальній організації вартість опалення цієї площі в п`ятикратному розмірі.
Згідно п. 4.4 договору за неподання або несвоєчасне подання (п.2.2.6 договору) квартальної довідки про зміни кількості споживачів гарячої води та зміни площі, що опалюється, споживач виплачує теплопостачальній організації штраф в розмірі 2% від суми квартальної оплати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Стаття 2 ГПК України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України)   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2   ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг постачання теплової енергії регулюються, зокрема, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими  постановою Кабінету міністрів України №  1198 від 03.10.2007.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень цього закону зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (пункт 4 Правил користування тепловою енергією).
Згідно із п. 1 (Загальні положення) Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету міністрів України №  630 від 21.07.2005, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).
Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а в силу ч. 2 ст. 193, ст.ст. 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до частин першої та третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що нормами чинного законодавства України не передбачена відповідальність споживача за самовільне підключення до мереж теплопостачання і неповідомлення теплопостачальної організації про збільшення площі, що опалюється,  у вигляді сплати …кратного розміру вартості такого опалення. 
Крім того, правовідносини споживача і теплопостачальної організації з приводу самовільного підключення до мереж теплопостачання не є договірними відносинами, а тому до таких порушень не можуть застосовуватись умови договору і у таких випадках особа може бути притягнута до відповідальності у порядку та у спосіб, визначений законом.
Так, Законом України "Про теплопостачання", який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання, передбачено, що уповноважені органи застосовують до суб`єктів господарювання штрафні санкції за водорозбір з систем опалення через крани та інші пристрої; самовільне підключення до систем опалення без укладання договору купівлі-продажу теплової енергії; роботу з пошкодженими пломбами на вузлах комерційного обліку теплової енергії або їх роботу з простроченим строком метрологічної повірки - у розмірі до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 8 частини першої статті 31).
Позивачем заявлено до стягнення 620 609,20 грн вартості опалення самовільно підключених до теплової мережі приміщень в п`ятикратному розмірі за період з 01.01.2017 по 01.01.2020 та 2480,84 грн. штрафу за неповідомлення про зміну фактичної опалювальної площі та неподання  відповідної довідки, нарахованого у розмірі 2% від суми квартальної оплати за останні 3 роки, які нараховані на підставі Акту обстеження об`єкта теплоспоживання № 115 від 09.01.2020. Позивач, зазначаючи, що встановити час, коли відбулось самовільне підключення в систему теплопостачання, не було можливості, нараховує вартість спожитої теплової енергії за період: три роки, що передують виявленню самовільного підключення, а оскільки додатковою угодою від 02.01.2020 до договору відповідач збільшив опалювальні площі, включивши до них гараж по вул. Машинобудівників, 2д площею 22,6 кв.м та виробничі приміщення по вул. Машинобудівників, 2д площею 141,4 кв.м, то нарахування санкцій за самовільне підключення здійснено за період з 01.01.2017 по 01.10.2020 відповідно до площ та теплових навантажень по вказаних приміщеннях, оскільки, як стверджує позивач, щодо самовільного підключення саме цих приміщень і був складений Акт обстеження об`єкта теплоспоживання № 115 від 09.01.2020.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що із акту обстеження об`єкта теплоспоживання № 115 від 09.01.2020 не вбачається, які саме об`єкти були самовільно підключені, які їх розміри, що такими приміщеннями (об`єктами) були саме гараж по вул. Машинобудівників, 2д площею 22,6 кв.м та виробничі приміщення по вул. Машинобудівників, 2д площею 141,4 кв.м.
Також колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із посиланням господарського суду першої інстанції на п.п. 6.3.27, 6.3.74, 6.3.75 Правил № 71, якими передбачено, що саме організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устаткування, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики. Слід вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устаткування, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. У разі відсутності сучасних ЗВТ і методів діагностики, як виняток, можливим є застосування шурфовок. Обслуговування теплових мереж здійснюється закріпленим персоналом шляхом проведення оглядів під час їх обходів. Обхід виконується за графіком, затвердженим особою, відповідальною за теплове господарство, у віданні якої перебувають теплові мережі, залежно від типу устаткування та його стану, але не рідше одного разу на тиждень. Результати оглядів зазначаються в журнал обходів. У разі витікання (втрати) теплоносія необхідно вжити невідкладних заходів для виявлення місця витоку і усунення дефектів.
Твердження скаржника про те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки та аналізу Закону України "Про теплопостачання" № 2633 від 02.06.2005, а саме ст. 24 в частині "Основні обов`язки споживача теплової енергії" є безпідставними та не спростовують факт укладення 02.01.2020 додаткової угоди до договору на споживання теплової енергії №12ч  від 15.10.1999 (далі - додаткова угода), відповідно до якої сторони у зв`язку з фактичним збільшенням опалювальної площі споживача дійшли згоди викласти додаток № 1, додаток № 2 та додаток № 3 до договору в новій редакції, а саме, згідно із додатком № 1 довідки про будівлі та споруди КП "Керуюча компанія Чабани" теплова енергія постачається на об`єкти споживача: адміністративне приміщення по вул. Машинобудівників, 2а загальною площею 154,7 кв.м, гараж по вул. Машинобудівників, 2д площею  22,6 кв.м та виробничі приміщення по вул. Машинобудівників, 2д площею 141,4 кв.м, тобто, станом на дату проведення позивачем обстеження та складання акту обстеження об`єкта теплоспоживання № 115 від 09.01.2020 така додаткова угода із додатками вже існувала. 
Відтак, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, в сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин, на які він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог.
З огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 620 209,20 грн., як вартості опалення самовільно підключених до теплової мережі приміщень в п`ятикратному розмірі та 2 480,84 грн. штрафу за неповідомлення про зміну фактичної опалювальної площі та неподання довідки про зміну опалювальної площі, є такими, що не підтверджені матеріалами справи та не відповідають чинному законодавству.
Колегія суддів вважає рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 про відмову у задоволенні позову повністю, законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Скаржником не надано доказів у підтвердження того, що відповідачем незаконно споживалась теплова енергія протягом тривалого часу.
Також слід зазначити, що саме на позивача покладено обов`язок доведення належними та допустимими доказами своїх вимог та наявності порушеного права.
З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржене рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").
Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про відсутність підстав для задоволення позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.
Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі №  911/2692/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020  у справі № 911/2692/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 911/2692/20 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради.
4. Справу № 911/2692/20 повернути до Господарського суду Київської області.

 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2021.

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                А.Г. Майданевич