Постанова  
Іменем  України
 
18 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 629/4523/18-ц
 
провадження № 61-21208св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: 
Бровченка І. О., Бурлаки І. В., Колтунової А. І.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про усунення перешкод 
у спілкуванні з дитиною і її вихованні та визначення способу участі 
у вихованні й спілкуванні з дитиною.
Позовну заяву мотивовано тим, що з червня 2015 року по жовтень 2017 року він разом із ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області 
від 07 листопада 2017 року було розірвано. Мають малолітню дитину 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час шлюбу вони проживали сім`єю за адресою: квартира 
АДРЕСА_1 , де була зареєстрована їх дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 зазначав, що 17 вересня 2017 року відповідач забрала дитину 
з місця їх постійного проживання і поїхала з нею до місця проживання своєї матері за адресою: квартира АДРЕСА_2 .
На підставі судових рішень Лозівського міськрайонного суду Харківської області на користь відповідача він сплачував аліменти на утримання дочки 
у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, а також сплачував аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання відповідача, починаючи із 24 листопада 2017 року і до досягнення малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. 
ОСОБА_1 вважав, що відповідач витрачала аліменти не на утримання дитини, а купувала для себе меблі та інше у квартиру. 
Зазначав, що після від`їзду до місця проживання своєї матері відповідач 
з дитиною переїхала за іншою адресою: квартира АДРЕСА_3 , де й проживала.
Відповідач забороняла дитині бачитися з ним, у зв`язку із чим 21 листопада 2017 року він звертався із заявою до Лозівського відділу поліції.
Разом із тим, він звертався до служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області із заявою про визначення способу участі у вихованні 
та спілкуванні з малолітньою дитиною, яка 20 грудня 2017 року винесла розпорядження про встановлення часу спілкування з дочкою у присутності матері, а саме: щомісяця 1 та 3 тиждень в суботу або неділю 
з 10:00 до 13:00 год. на території м. Лозова, за попередньою домовленістю 
з матір`ю дитини; рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічатись для здійснення побачень дитини з батьком біля 2 під`їзду будинку, 
за адресою: АДРЕСА_4 , чітко дотримуватись визначених термінів побачень дитини з батьком. 
ОСОБА_1 зазначав, що незважаючи на встановлений органом опіки 
та піклування порядок спілкування з дитиною, відповідач вважала, що для неї він не є офіційним документом і дотримуватися вона його не повинна.
Неодноразово мало місце порушення відповідачем встановленого порядку побачень батька з дитиною, вона не випускала дочку з квартири за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідала, а коли він зустрічався 
з дитиною, відповідач забороняла дочці приймати подарунки, змушувала дитину не називати його батьком, а тільки по імені.
Вказаними діями ОСОБА_2 постійно провокувала сварки, під час яких забирала дитину додому, що вкрай негативно впливало на її емоційний стан та спричиняло як їй, так і йому душевних страждань. 
Позивач зазначав, що відвідуючи дочку, окрім виплати аліментів, купував 
та привозив їй одяг, іграшки, продукти, солодощі, водив дочку у дитяче кафе, на дитячі атракціони. 
Вважав, що у зв`язку із виниклими стосунками між ним та ОСОБА_2 , через постійні провокації, сварки та налаштування дитини вороже по відношенню до рідного батька, побачення з дочкою мають відбуватись виключно без присутності матері та інших її родичів з метою уникнення конфліктних ситуацій та дотримання в першу чергу інтересів дитини та захист 
її від емоційних потрясінь.
ОСОБА_1 вважав за необхідне надати йому можливість, як батьку дитини, бачитись зі своєю дочкою не на вулиці біля під`їзду, як зазначено у рішенні служби у справах дітей, а мати можливість забирати дочку додому, у тому числі щоб уберегти її від переохолоджень та відповідно захворювань 
у холодну пору року. 
Зазначав, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував, мав постійне місце роботи та постійний дохід. За його заявами щодо обстеження житлово-побутових умов проживання, поданими до служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації, було здійснено обстеження житлово-побутових умов, а також надані акти обстеження житлово-побутових умов проживання від 22 листопада 2017 року та згідно його заяви від 05 липня 2018 року, згідно висновку яких житлово-побутові умови сприятливі для перебування дитини і відповідали встановленим нормам.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні його з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі позивача 
у спілкуванні з дитиною - систематичні побачення дочки з батьком без присутності матері у такі дні щотижня: у свій вільний час, вихідні дні, дні відпустки, святкові дні та будь-які інші дні за можливості згідно графіку його роботи, з можливістю перебувати за місцем його проживання, за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; кожного дня після закінчення дошкільних (шкільних) занять 
до 20:00 год.; кожної суботи або неділі згідно робочого графіку, з 10:00 год. 
до 19:00 год.; на кожних зимових, весняних, літніх та осінніх канікулах без участі матері за місцем його проживання; зобов`язати ОСОБА_2 
не перешкоджати йому спілкування з дитиною у присутності його батьків, 
а також по телефону, по відеозв`язку, доки вона самостійно не може цього робити - допомагати їй у цьому.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 травня 2019 року у складі судді Ткаченка О. А. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дочки шляхом надання систематичних побачень з дитиною за наступним графіком зустрічей:
кожного вівторка та четверга з 16:00 год. до 19:00 год., а також першу суботу кожного місяця з 11:00 год. до 17:00 год., з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, у яких дитина буде отримувати освіту, на території 
м. Лозова Харківської області, без обмеження адреси прогулянок, за участі психолога служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області протягом перших 6 (шести) місяців, з моменту набрання рішенням законної сили, у подальшому без участі психолога, а також у інший час - за наявності домовленості сторін;
через 6 (шість) місяців, після набрання рішенням законної сили, кожну другу в місяці п`ятницю, суботу та неділю - з 16:00 год. п`ятниці до 16:00 год. неділі за місцем фактичного проживання позивача за адресою: квартира 
АДРЕСА_1 , без обмеження адреси прогулянок з можливістю поїздки до бабусі та дідуся;
кожен день народження дитини, а саме 2 листопада кожного року 
до досягнення дитиною повноліття з 12:00 до 16:00 год., а також в інший 
час - за наявності домовленості сторін;
у літній та зимовий період (кожні шкільні канікули) не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України;
надано можливість спілкування батька з дитиною протягом дня засобами телефонного та інших видів зв`язку без обмеження в часі.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в спілкуванні 
та вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і надавати дитину батькові для спілкування у встановленому судом порядку.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що батько має право 
на спілкування з дитиною та, враховуючи вік дитини, режим дитини, а також встановлені обставини у їх сукупності щодо непорозуміння у спілкуванні 
з дитиною та перешкод у спілкуванні батька з дитиною, у зв`язку із чим, суд першої інстанції вважав, що позов ОСОБА_1 є частково обґрунтованим 
та таким що підлягає задоволенню.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року змінено 
у частині участі батька у спілкуванні та вихованні з дитиною. 
Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дочки шляхом надання систематичних побачень з дитиною за наступним графіком зустрічей:
щомісяця 1 та 3 тиждень у суботу; 2 та 4 тиждень у неділю з 09:00 год. 
до 13:00 год. на території м. Лозова Харківської області за попередньою домовленістю з матір`ю та у її присутності.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вимога позивача про усунення створених відповідачем перешкод у здійсненні ним батьківських прав та обов`язків щодо виховання та спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню частково, проте бажаний ним спосіб такої участі 
та встановлений судом першої інстанції графік побачень з дитиною 
не у повній мірі відповідає інтересам дитини і підлягає задоволенню 
з певними обмеженнями. 
З метою збереження рівності прав батьків та забезпечення інтересів дитини, суд апеляційної інстанції вважав, що графік спілкування батька з дочкою має бути визначений не суцільно, а з певною періодичністю, а саме: щомісяця 
1 та 3 тиждень у суботу; 2 та 4 тиждень у неділю з 09:00 год. до 13:00 год. 
на території м. Лозова Харківської області за попередньою домовленістю 
з матір`ю та у її присутності.
Таким чином визначений спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні 
та спілкуванні з дочкою є достатнім для відновлення порушеного права 
і відповідає інтересам дитини, її віку, стану здоров`я. Цей порядок забезпечує можливість батька повноцінно брати участь у вихованні дитини.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити 
в силі рішення суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи № 629/4523/18-ц 
із Лозівського міськрайонного суду Харківської області. 
У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Згідно розпорядження Верховного Суду від 10 грудня 2020 року 
№ 3100/0/226-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та справу № 629/4523/18-ц призначено судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, 
що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 вважають, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 19 ,141, 150, 155, 155, 
157 СК України та статті 15 Закону України «Про охорону дитинства».
Заявник вважає, що суд апеляційної інстанції, встановлюючи йому спосіб участі у спілкуванні та вихованні дочки шляхом надання систематичних побачень протягом чотирьох годин на неділю помилково вважав достатнім та рівним право батька на спілкування з дитиною. Крім того, такий графік побачень з дочкою, на його думку, не буде задовольняти інтереси дитини в повній мірі щодо участі в її вихованні батька та налагодженні такого контакту за такий короткий проміжок часу.
Рішення суду апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог про усунення створених відповідачем перешкод у здійсненні ним батьківських прав та обов`язків щодо виховання та спілкуванні з дитиною до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (статті 400 ЦПК України).
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У січні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 
на касаційну скаргу у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення 
є законним та обґрунтованим.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 червня 2015 року по 20 листопада 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07 листопада 2017 року було розірвано (а. с. 9, т. 1).
Мають малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із ОСОБА_2 , що не заперечувалося 
у судовому засіданні суду першої інстанції сторонами у справі (а. с. 10, т. 1).
Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області 
від 13 листопада 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, які ОСОБА_1 регулярно сплачуються, що також у судовому засіданні суду першої інстанції не заперечувалось сторонами (а. с. 15, 19-23, т. 1).
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 січня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти 
на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно 
з 24 листопада 2017 року і до досягнення малолітньою ОСОБА_4 трирічного віку (а. с. 16, 17, т. 1).
Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 20 грудня 2017 року № 868 визначено способи участі ОСОБА_1 
у вихованні дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
та спілкування з нею: щомісяця 1 та 3 тиждень в суботу або неділю 
з 10:00 год. до 13:00 год., на території м. Лозова, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності. Рекомендовано 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічатись для здійснення побачень дитини 
з батьком біля 2 під`їзду будинку, за адресою: 
АДРЕСА_4 , чітко дотримуватись визначених термінів побачень дитини з батьком. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попереджені щодо недопустимості вчинення сварок під час зустрічей та настроювання дитини проти кожного з батьків. У разі неможливості проведення побачення дитини з батьком у визначений термін, сторонам попередньо домовлятися про його перенесення. Сторони попереджені щодо відповідальності за невиконання цього рішення (а. с. 24, т. 1).
Згідно із висновком виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 27 листопада 2018 року № 02-13-7/1899 виконавчий комітет на підставі вивчення даних, виходячи із інтересів дитини 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зважаючи на її юний вік, стан здоров`я, особисту прихильність до матері, визначив наступний порядок спілкування батька та участі у вихованні дочки: щомісяця 1 та 3 тиждень 
у суботу або неділю з 09:00 год. до 13:00 год. на території м. Лозова Харківської області за попередньою домовленістю з матір`ю 
та у її присутності (а. с. 187-189, т. 1).
Відповідно до протоколу психолого-педагогічного обстеження дитини Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області від 05 листопада 2018 року № 01-17/2224, яке проводилось практичним психологом, членами комісії затверджено наступний порядок спілкування ОСОБА_1 та виховання дочка ОСОБА_4 : щомісяця 
1 та 3 тиждень в суботу або неділю з 10:00 год. до 13:00 год., за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності на території м. Лозова Харківської області.
Разом із тим з метою визначення прихильності дитини до кожного з батьків, практичним психологом вищої категорії директором комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Лозівської міської ради ОСОБА_7 було проведено обстеження, за результатами якого встановлено, що Ліза - дитина адекватна, розвиток відповідає віку, у комунікацію зі стороннім дорослим на початку процедури обстеження вступала лише у присутності мами, мала місце природня тривожність, викликана новою ситуацією. Має місце взаємна симпатія, емоційна близькість ОСОБА_4 з матір`ю, довіра до неї, відчуття безпеки поряд з нею. Ліза висловила бажання спілкування 
з батьком, бабусею та дідусем у присутності матері в м. Лозова. Згідно висновку з урахуванням вікових особливостей дитини для дітей віку Лізи важливо жити за певним розпорядком, встановленими правилами, будь-яке порушення звичного розпорядку створює дискомфорт, може викликати протестні реакції, дуже важливо дотримуватись своїх обіцянок щодо дитини. Особливістю віку є те, що розставання з мамою навіть на нетривалий час 
є найскладнішим моментом для дитини. Дорослим з числа оточення Лізи варто пам`ятати про те, що в цьомі віці необхідно заздалегідь готувати дитину до змін, подій, які мають відбутися в житті. Дитина такого віку важко звикає до нових умов, нової обстановки, нового оточення. Як поїздка з дому, 
так і повернення додому однаково складний процес зміни звичного режиму життя для дитини.
Відповідно до довідок Красноградської центральної районної лікарні 
ОСОБА_1 на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті поліклініки Красноградської центральної районної лікарні Харківської області 
не перебуває і не перебував; на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті поліклініки Красноградської центральної районної лікарні Харківської області не перебував і не перебуває.
Згідно характеристик, виданих за місцем проживання ОСОБА_1 
від 2017 року, ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно, 
а відповідно до довідки Красноградської міської ради Харківської області Жорнік В. С. ОСОБА_1 працює механіком у ГПУ «Шебелинкагазвидобування», має постійне місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , створені житлово-побутові умови для спілкування з батьком, присутні дитячі іграшки та книжки (а. с. 37-44, 48, т. 1).
Відповідно до довідки Лозівського навчально-виховного комплексу № 10 «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Лозівської міської ради Харківської області від 13 березня 2019 року 
№ 01-26 ОСОБА_4 була зарахована до дошкільного підрозділу 05 червня 2018 року з висновком: здорова, група здоров`я 1. Дошкільний заклад відвідувати може, підписана медична карта заступником директора 
ТМО Л. В. Найдук . Один раз на рік, відповідно до наказів та графіка медичними фахівцями в дошкільному підрозділі проводиться поглиблений медичний огляд дітей. 21 лютого 2019 році був проведений медичний огляд відповідно до наказу комунального закладу охорони здоров`я «Лозівського територіального медичного об`єднання» від 27 квітня 2018 року 
№ 226/194/207. Під час огляду ОСОБА_4 відхилень в стані здоров`я 
не виявлено. Висновок: здорова, група здоров`я І, фізкультурна група основна. ОСОБА_4 навчається в загальній групі, обмежень під час виховання немає (а. с. 39, т. 2).
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», положеннями якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків, що касаційна скарга ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права 
та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Питання виховання дитини за вимогами статті 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати 
на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них 
(стаття 153 СК України).
Частиною другою статті 157 СК України законодавець додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь 
у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає 
зі статті 141 СК України.
Праву на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.
Відповідно до частини першої статті 159 СК України, якщо той із батьків, 
з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий 
із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, 
що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або 
в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, 
яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, 
які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні 
і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 19 СК України орган опіки 
та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору 
на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він 
є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини 
до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Отже, вирішуючи спір суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог 
статей 12, 81, 89 ЦПК України, обґрунтовано вважав, що батько має право 
на спілкування з дитиною.
Встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, суд апеляційної інстанції, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання (4 роки), режиму її розпорядку дня 
та особисту прихильність дитини у цьому віці до матері, а також взявши 
до уваги висновок служби у справах дітей, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, а саме: щомісяця 1 та 3 тиждень 
у суботу; 2 та 4 тиждень у неділю з 09:00 год. до 13:00 год. на території 
м. Лозова Харківської області за попередньою домовленістю з матір`ю та у її присутності.
При цьому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав відсутніми підстави не брати до уваги висновок служби у справах дітей, яким рекомендовано встановити батьку для участі у вихованні і спілкуванні 
з малолітньою дочкою способи побачень із дочкою у присутності матері 
у відповідні дні. 
Таким чином, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд апеляційної інстанції врахував принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та передусім інтереси дитини з урахування конкретних обставин справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції по суті вирішення спору. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так 
і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.
Разом із тим, слід звернути увагу ОСОБА_1 на те, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, він не позбавлений у майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі його у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що буде відповідати, насамперед, її інтересам. 
Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду апеляційної інстанції, які знайшли обґрунтовану оцінку у мотивувальній частині судового рішення, та переважно зводяться 
до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції, перевірені під час касаційного перегляду, відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», 
№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта 
Є. В. Синельников
В. В. Шипович