ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 р.	Справа № 520/13288/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. (ухвалене    суддею Мельниковим Р.В., повний текст якого складено 25.11.2020 р.) по справі № 520/13288/19
          за позовом          Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до          Головного управління ДПС у Харківській області                  
          про скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (в подальшому – ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просила:  скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № 00013481306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 4891098,80 грн. (основне зобов`язання 3912879,04 грн., штрафні санкції 978219,76 грн.);  скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р.  № 00013491306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4962713,75 грн. (основне зобов`язання 3970171,00 грн., штрафні санкції 992542,75 грн.);  скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № 00013501306 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 407591,53 грн. (основне зобов`язання 326073,23 грн., штрафні санкції 81518,30 грн.); скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28.08.2019 р. № 13471306 на суму 50203,21 грн.; скасувати вимогу про сплату боргу від 28.08.2019 р.  № Ф-00001141306 на суму 292828,98 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. позов задоволено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р.  та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінено відповідача ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) правонаступником ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ  ВП 43983495).
Позивачка  подала до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні  представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
У судовому засіданні представник  позивачки проти задоволення   вимог апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що у період з 18.06.2019 р. по 02.07.2019 р. контролюючим органом  проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення  трудових відносин з працівниками, виконання вимог  валютного  та іншого  законодавства за період з 01.01.2016 р. по  31.12.2018 р. правильності нарахування, обчислення та сплати  єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., за результатами якої складено акт № 2362/20-40-13-06-08/ НОМЕР_1 від 09.07.2019 р., висновками якого встановлені  наступні порушення:  п. 181.1 ст. 181, пп. 183.1, пп. 183.2, пп. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 189.4 ст. 189 Податкового кодексу України - встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 3970171 грн.; п. 177.1, п. 177.2, п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 3912879,04 грн.; ст. 168 Податкового кодексу України, а саме встановлено не забезпечення виконання податкових зобов`язань платником збору по військовому збору на суму 58693,19 грн.; п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» донараховано єдиного внеску у сумі 292828,98 грн.; абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено факт несвоєчасного перерахування сум  єдиного внеску за 2017 та 2018 роки; п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст.16, п.57.1 ст. 57, пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України встановлено  факт несвоєчасної сплати суми податкових зобов`язань по податку з доходів фізичних осіб по строку до 21.02.2019 р. - фактично сплачено 04.03.2019 р.; п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України встановлено  факт несвоєчасної сплати суми податкових зобов`язань по військовому збору по строку до 21.02.2019 р. - фактично сплачено 04.03.2019 р.; пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України в результаті чого  встановлено  не ведення  обліку доходів  та витрат, в частині   відсутності Книги  обліку доходів і витрат; п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України незабезпечення надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків)  та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському  та  податковому  обліку і пов`язані з нарахуванням  і сплатою податків та зборів; п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, «Порядку заповнення та надання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, та сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження  форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь  платників  податків, та  сум  утриманого  з них  податку (форма «1ДФ)  від  13.01.2015 р. № 4 в частині ненадання податкового  розрахунку  за  ф. № 1ДФ за 3-4 кв. 2016 р., 1-4 кв. 2017 р., 1-4 кв. 2018 р.
На підставі висновків вищевказаного акту перевірки контролюючим органом 28.08.2019 р. прийняті наступні   податкові повідомлення-рішення: від № 00013481306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 4891098,80 (основне зобов`язання 3912879,04 грн., штрафні санкції 978219,76 грн.); № 00013491306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4962713,75 грн. (основне зобов`язання 3970171 грн., штрафні санкції 992542,75 грн.); № 00013501306 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 407591,53 грн. (основне зобов`язання 326073,23 грн., штрафні санкції 81518,30 грн.) та  рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28.08.2019 р. № 13471306 на суму 50203,21 грн. і  вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2019 р. № Ф-00001141306 на суму 292828,98 грн.
Не погоджуючись із вищевказаним податковими повідомленнями-рішеннями та вимогою контролюючого органу, позивачка звернулася до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки контролюючим органом  не доведено заниження позивачем чистого  оподатковуваного доходу та відсутні підстави для збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, то оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення та вимога відповідача не обґрунтовані та підлягають скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції  не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на  час виникнення спірних правовідносин,  в подальшому – ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів. Пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно із п. 44.6 ст. 44  ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (абз. 1 п. 44.6 ст. 44  ПК України).
Відповідно до  п. 51.1. ст. 51 ПК України, платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.
Згідно із  п. 57.1. ст. 57 ПК України,  платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Пунктом 85.2. ст. 85 ПК України  встановлено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до   п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн. 
Пунктом 177.1 ст. 177 ПК України встановлено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Згідно із  п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Пунктом 177.10 ст. 177 ПК України встановлено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р., зареєстрованим Міністерстві юстиції України 01.10.2013  р. за №1686/24218 затверджено   форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення ( в подальшому – Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку, фізична особа - підприємець веде Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Згідно із п.  5 Порядку, записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.
Відповідно до  пп. 2 п. 6 Порядку, у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).
Згідно із пп. 5 п. 6 Порядку,  у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг;
У графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня (пп. 6  п. 6 Порядку). 
Судовим розглядом встановлено, що  під час перевірки ФОП ОСОБА_1 .  Книгу обліку  доходів та витрат  за період з 01.01.2016 р.  по 31.12.2018  р. не надано. 
Згідно із  пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України, встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
Пунктом 183.1 статті 183 ПК України, встановлено, що будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.
Відповідно до п. 183.2 ст. 183 ПК України, у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.
Згідно із п. 183.10 ст. 183 ПК України, будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.
Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;  дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України,  у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно із п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Пунктом 3.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Міністерством фінансів України від 13.01.2015 р.  № 4, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2015  р. за № 111/26556, встановлено, що у графі 3 а «Сума нарахованого доходу» відображається (за звітний квартал) доход, який нараховано фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. У разі нарахування доходу його відображення у графі  3 а є обов`язковим незалежно від того, виплачені такі доходи чи ні.
Згідно із пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Судовим розглядом встановлено, що з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, без використання праці найманих працівників,  основним видом діяльності є неспеціалізована оптова торгівля.
23.05.2016 р. між ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )  (комісіонер) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) (комітент) укладено договір комісії № 1, умовами якого, зокрема,  встановлено наступне: комісіонер зобов`язується від свого імені, але за рахунок комітента, здійснювати операції з реалізації товарів (продукція сільського господарства) комітента, а комітент зобов`язується виплатити комісіонеру винагороду за виконання доручення; за операціями, які укладені комісіонером з третьою особою, набуває права і стає зобов`язаним комісіонер; комісіонер реалізує товари, які вказані в накладних на передачу до справжнього договору;   товари є власністю комітента; момент переходу права власності на товари від комітента до третіх осіб здійснюється в момент передачі товарів третім особам; прийом комісіонером товарів від комітента здійснюється за накладними; за виконання доручення за даним договором комітент зобов`язаний сплатити комісіонеру  щомісячну винагороду в  розмірі 10% від  грошових  коштів, отриманих за продані   у відповідному місяці товари  комітента, за вирахуванням  видатків  комітента, в тому числі  на  їх  придбання.
На виконання умов вищевказаного договору комісії позивачкою укладені наступні договори.
Договір поставки № 10/10-1 від 10.10.2016 р., укладений з Громадською організацією «ФЕЛЬДМАН ЕКО-ПАРК», відповідно до пп. 1.1 п. 1 якого постачальник зобов`язується передати у встановлені терміни товар у власність покупця відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов даного договору; договори № Т002/18 від 17.01.2018 р.; договір №ДЗ-004 від 02.02.2018 р.;  договір № ДЗ-011 від 09.02.2018 р., укладенні з Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», умовами якого встановлено, що за договором купівлі-продажу та на умовах даного договору постачальник зобов`язується поставити та передати майно (надалі - товар) у власність замовнику за цінами та у термін, що визначені при акцептуванні тендерної пропозиції, а замовник зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму; договір про закупівлю товарів за державні кошти № 349 від 02.05.2018 р., договір про закупівлю товарів за державні кошти № 350 від 02.05.2018 р., договір про закупівлю товарів за державні кошти № 479 від 09.07.2018 р.,  договір про закупівлю товарів за державні кошти № 504 віл 25.07.2018 р.; договір про закупівлю товарів за державні кошти № 592 від 23.08.2018 р., договір про закупівлю товарів за державні кошти № 594 від 30.08.2018 р., укладений з Національною академією Національної гвардії України, відповідно до умов яких  встановлено, що учасник зобов`язується поставити замовнику продукти харчування, а покупець - прийняти та оплатити його; договір № 691 від 29.06.2017 р. з додатковими угодами, укладений з Національним університетом цивільного захисту України, відповідно до пп.1.1 п.1 якого учасник зобов`язується поставити замовникові товар, а замовник - прийняти і оплатити товар; договір поставки № 42 від 16.04.2018 р. з додатковими угодами, договір поставки № 0321/5 від 26.02.2018 р. з додатковими угодами; договір поставки № 0321/6 від 26.02.2018 р. з додатковими угодами, договір поставки № 0321/4 від 26.02.2018 р. з додатковими угодами; договір поставки № 31 від 16.03.2018 р. з додатковими угодами, укладені  з Державною дослідною станцією птахівництва Національної академії аграрних наук України, умовами яких передбачено, що постачальник передає у власність покупця для науково - дослідної роботи товар, а покупець приймає та оплачує товар відповідно до умов даного договору; договір№139/бк/яйц від 13.10.2016 р., договір №213бк/10.12.1 від 19.12.2016 р., договір № 216бк/10.12.2 від 22.12.2016 р., договір № 03111000-2/1 від 05.01.2017 р., договір № 03142000-8/1 від 11.01.2017 р., договір № 15413000-6/1 від 11.01.2017 р., договір № 03114000-3 від 16.01.2017 р., договір № 03212000-0 від 16.01.2017 р., договір № 03110000-5 від 13.02.2017 р., договір № 03210000-6/2 від 27.04.2017 р., договір № 03210000-6/1 від 27.04.2017 р., договір № 15110000-2/1 від 05.05.2017 р., договір № 15110000-2/2 від 05.05.2017 р., договір № 15410000-5 від 06.06.2017 р.,  договір № 15830000-5/1 від 19.06 2017 р., договір 303220000-9/8 від 30.06.2017 р., договір № 303220000-9/10 від 18.07.2017 р.,  договір № 15860000-4 від 28.07.2017 р., договір № 15830000-5/2 від 13.09.2017 р., договір № 03140000-4 від 15.09.2017 р., договір № 03110000-5/1 від 13.09.2017 року; договір № 1570000-7 від 10.11.2017 р.,  договір № 344920000-5 від 10.11.2017 р., договір № 03140000-4/1 від 16.11.2017 р., договір № 03140000-4/1 від 16.11.2017 р., договір № 03220000-9/11 від 23.11.2017 р., договір № 1583000-5/5 від 19.12. 2017 р., договір № 15830000-5 від 19.01.2018 р., договір № 03140000-4 від 19.01.2018 р., договір № 15870000-7 від 19.01.2018 р., договір № 15410000-5 від 19.01.2018 р., договір про закупівлю товарів № 15710000-8 від 15.02.2018 р., договір про закупівлю товарів № 15610000-7/1 від 12.03.2018 р.,  договір про закупівлю товарів № 15110000-2 від 12.03.2018 р., договір про закупівлю товарів №15110000-2/1 від 12.03.2018 р., договір про закупівлю товарів № 03220000-9/2 від 12.03.2018 р., договір про закупівлю товарів № 03210000-6 від 13.04.2018 р., договір про закупівлю товарів № 03220000-9/6 від 14.05.2018 р., договір № 15860000-4 від 08.2018 р., договір № 15410000-5/1 від 03.08.2018 р., укладені з Комунальною організацією «Харківський зоологічний парк», умовами яких встановлено, що продавець зобов`язується поставити покупцю товари  - предмет закупівлі, а покупець - прийняти і оплатити такі товари.
Судовим розглядом восстановлено, що у 2016-2018 роках при звірці показників, відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи з даними відомостей про рух грошових коштів по розрахунковим рахункам позивачки  № НОМЕР_2 (АТ «Альфа-банк» МФО 300346) та № НОМЕР_3  (АТ «Ідея банк» МФО 336310), контролюючим органом встановлено  заниження загального оподатковуваного доходу на суму 1876977,88 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 1005663,79 грн., за 2017 рік  на суму  184096,83 грн. за 2018 рік на суму 687217,26 грн.
Згідно  із банківських виписок по рахунках позивачки № НОМЕР_2 (АТ «Альфа-банк» МФО 300346) та № НОМЕР_3  (АТ «Ідея банк» МФО 336310) за результатами господарських операцій   позивачка отримала наступний дохід:  у 2016 році у сумі 1933327,34 грн. (за взаємовідносинами з Громадською організацією «ФЕЛЬДМАН ЕКО-ПАРК» у сумі 541780,94 грн. та з Комунальною організацією «Харківський зоологічний парк»  у сумі 1391546,40 грн.);  у 2017 році у сумі 8687820,46 грн. (за взаємовідносинами з Громадською організацією «ФЕЛЬДМАН ЕКО-ПАРК» у сумі 4456922,93 грн., з Комунальною організацією «Харківський зоологічний парк» у сумі 4186215,53 грн.  та з Національним університетом  цивільного захисту України в сумі 44682 грн.); у 2018 році  у розмірі 11163045,26 грн. за взаємовідносинами  з Комунальною організацією «Харківський зоологічний парк» у сумі 7903255,70 грн., з Державною дослідною станцією птахівництва Національної академії аграрних наук України у сумі 226120,58 грн., з Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» у сумі 121668,98 грн. та з Національною академією Національної гвардії України в розмірі 2912000 грн. 
Відповідно до  відомостей  з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної  служби України  про суми виплачених доходів за формою № 1 ДФ ФОП ОСОБА_2 ,  дохід за вищевказаними договорами, укладеними ФОП ОСОБА_1 з Громадською організацією «ФЕЛЬДМАН ЕКО-ПАРК», Комунальною організацією «Харківський зоологічний парк», Національним університетом цивільного захисту України, Державною дослідною станцією птахівництва Національної академії аграрних наук України, Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» ФОП ОСОБА_2 не отримувався.  Крім того, у цих відомостях відсутні будь-які дані  про  здійснення  ФОП ОСОБА_2  виплати  позивачці  комісійної винагороди  за вищевказаними  договорами. 
На запит Харківського окружного адміністративного суду Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків)  листом № 29234/62804/13/20/05.1 від 28.10.2020 р. повідомлено, що  перевіркою  облікових даних  органів  державної реєстрації актів цивільного стану та за даними розширеного пошуку системи Державний реєстр актів цивільного стану  громадян Харківської області, виявлено актовий запис  про смерть  № 09 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 08.04.2019 р., виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  місце проживання: АДРЕСА_2 .
Доводи позивачки, що після надходження грошових коштів  від  контрагентів на її банківські рахунки, вказані грошові кошти знімалися нею з банківських  рахунків  та в готівковій формі передавалися комітенту окремо по кожній операції, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції  позивачкою  не надано  будь-яких  доказів, що  підтверджують  факт  передачі  ФОП ОСОБА_1  цих грошових коштів безпосередньо  ФОП ОСОБА_2 . 
Таким чином, суд апеляційної інстанції  вважає, що контролюючим органом правильно  встановлено заниження позивачкою податку на доходи фізичних осіб з річного доходу, одержаного платником податків ФОП ОСОБА_1 ,  на загальну суму 3912879,04 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 345811,35 грн., за 2017 рік на суму 1560959,54 грн., за 2018 рік на суму 2006108,15 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази передачі  та отримання вищевказаних коштів ОСОБА_2  за результатами господарських операцій з Громадською організацією «ФЕЛЬДМАН ЕКО-ПАРК», Комунальною організацією «Харківський зоологічний парк», Національним університетом  цивільного захисту України, Державною дослідною станцією птахівництва Національної академії аграрних наук України, Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут».
Також суд апеляційної інстанції  зазначає, що оскільки судовим розглядом встановлено, що за період січень 2016 року по грудень 2016 року загальна сума  від здійснення операцій з постачання товарів /послуг  становить 1945480,49 грн., то з січня 2017 року у ФОП ОСОБА_1  виник обов`язок подати заяву про реєстрацію платником податків, проте, вказаний обов`язок позивачкою не виконано.
Крім того, судовим розглядом встановлено, що позивачкою не надано до контролюючого органу розрахунку за формою № 1-ДФ за 3-4 квартал 2016 року, 1-4 квартал 2017 року, 1-4 квартал 2018 року,  а також  несвоєчасно  сплачено суми податкових зобов`язань  по податку  з доходів  фізичних осіб   та несвоєчасну  сплату  суми податкових зобов`язань по військовому збору,  що неспрстовано  апелянткою  в ході судового розгляду.
Висновок суду першої інстанції, що у позивачки відсутні підстави для подання до  контролюючого  органу розрахунку за формою № 1-ДФ, оскільки отримані нею кошти від продажу товарів не є власністю та доходом ФОП ОСОБА_1 як комісіонера, а отже обов`язку подання розрахунку у ФОП ОСОБА_1  не виникло, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, так як доказів отримання комітентом вказаних  коштів до суду не надано.  
Відповідно  до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувані  податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску  та вимога про сплату боргу винесені на підставі вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не  підлягають скасуванню.
Згідно  із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4  ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у  відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного  застосування норм  матеріального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. та прийняти постанову, якою  відмовити в задоволенні  позову ФОП ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. ст. 229, 243,  308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі № 520/13288/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою  відмовити в задоволенні  позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  31.05.2021 року