ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14578/19                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                 Патратій О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року                                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» - Гнидки Мирослава Васильовича на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від  14 січня 2021 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за клопотанням представника Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» - Гнидки Мирослава Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року, Приватне акціонерне товариство «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач-2) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві, що виявилася у не підготуванні та не направленні до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення суми коштів з податку на додану вартість у розмірі 977 767,00 грн з бюджету на рахунок електронного адміністрування ПДВ AT «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» та зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у м. Києві підготувати та направити до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на додану вартість у розмірі 977 767,00 грн з бюджету на рахунок електронного адміністрування ПДВ AT «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна»;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» заборгованість бюджету із сум надміру сплаченого податку на додану вартість в розмірі 977 767,00 грн. на рахунок електронного адміністрування ПДВ АТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна»;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» пеню в розмірі 5 062,96 грн., нараховану на суму заборгованості бюджету із сум надміру сплаченого податку на додану вартість в розмірі 977 767,00 грн. за період з 10.07.2019 року по 14.08.2019 рік; 
- відшкодувати ПрАТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» суму судових витрат, що складається із суми судового збору 16 663,45 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, що виявилася у не підготуванні та не направленні до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку про повернення з бюджету суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 977 767,00 грн. на рахунок Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Стягнено з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15; код ЄДРПОУ 00310539) суму надмірно сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 977 767,00 грн. (дев`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот шістдесят сім гривень 00 коп.). 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
29.12.2020 р. ПАТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» подано клопотаеея про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій позивач просить суд відшкодувати витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач поніс у зв`язку з розглядом справи у сумі 38 000, 00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від  14 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про прийняття додаткового судового рішення у справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з зазначеним додатковим судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню та не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача, пов`язані з правничою допомогою адвоката, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем, на порушення вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України не подано суду доказів сплати визначеної сторонами правничої допомоги.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст.134 КАС України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Приватне акціонерне товариство «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» було надано договір №05/08 від 05.08.2019 року про надання правової допомоги (далі - договір) з адвокатом Гнидкою Мирославом Васильовичем.
Згідно п.п.2.4.1. договору, Приватне акціонерне товариство «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк згідно Договору.
Відповідно до звіту про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 22.12.2020 року (далі -Звіт), в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гнидкою М.В., а саме:
правовий аналіз адміністративної справи № 640/14578/19, збір доказів та розробка концепції захисту - 20 000,00 грн.;
складання і подання до Окружного адміністративного суду м. Києва заяви про збільшення позовних вимог № 1408/19 від 14.08.2019- 15 000,00 грн.;
представництво в суді. Участь в судовому засіданні - 3 000,00 грн.
Згідно п.2 акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 22.12.2020 року (далі - Акт), загальна вартість послуг з професійної правничої допомоги становить 38 000,00 (тридцять вісім тисяч 00 коп.) грн.
Згідно п.3 акту, вартість послуг підлягає оплаті не пізніше 60 календарних днів з моменту підписання сторонами даного акту.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції відмовив позивачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу, мотивуючи це тим, що відсутні докази на підтвердження фактичного отримання коштів за вказаним договором.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Колегія суддів звертає увагу на викладену равову позицію Верховного Суду про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.
Так, у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: «Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.».
Також, суд апеляційної інстанції, зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20.
Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо розміру витрат на правничу допомогу слід враховувати таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 5 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
У ч. 7 ст. 134 КАС України вказано, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Відповідач у відзивах на позовну заяву, апеляційну і касаційну скаргу зазначав про не співмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з предметом позовних вимог та складністю справи.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
  Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, колегія суддів враховує таке.
Предметом спору у цій справі є визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, що виявилася у не підготуванні та не направленні до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення суми коштів з податку на додану вартість у розмірі 977 767,00 грн з бюджету на рахунок електронного адміністрування ПДВ AT «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» та зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у м. Києві підготувати та направити до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на додану вартість у розмірі 977 767,00 грн. з бюджету на рахунок електронного адміністрування ПДВ AT «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна»; стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» заборгованість бюджету із сум надміру сплаченого податку на додану вартість в розмірі 977 767,00 грн. на рахунок електронного адміністрування ПДВ АТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна»; стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» пеню в розмірі 5 062,96 грн., нараховану на суму заборгованості бюджету із сум надміру сплаченого податку на додану вартість в розмірі 977 767,00 грн. за період з 10.07.2019 року по 14.08.2019 рік; та відшкодування судових витрат, що складається із суми судового збору 16 663,45 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.
Колегія суддів звертає увагу на те, що дана справа не відноситься до справ зі значною складністю та розглядалась у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами, по категорії даної справи є стала судова практика, а тому написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знання як наслідок сума витрат на її написання є завищеною у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо не співмірності  заявлених позовних вимог та розміру правничої допомоги.
Звертає увагу на те, що відповідно до звіту про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 22.12.2020 року, зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гнидкою М.В., а саме: правовий аналіз адміністративної справи № 640/14578/19, збір доказів та розробка концепції захисту - 20 000,00 грн.; складання і подання до Окружного адміністративного суду м. Києва заяви про збільшення позовних вимог № 1408/19 від 14.08.2019 - 15 000,00 грн.; представництво в суді та участь в судовому засіданні - 3 000,00 грн.
Окрім зазначеного, колегія суддів враховує заперечення відповідача щодо не співмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції, у розмірі - 10  000, 00 грн. , так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам на думку колегії суддів.
На підставі вище зазначеного приходить до висновку щодо часткового стягнення за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна», витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді першої інстанції, у розмірі 10  000, 00 грн.
Щодо стягнення судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Розподіл судових витрат  здійснено у  відповідності до ст. 139 КАС України.
Згідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати, а саме за подання апеляційної скарги, у розмірі 2  270, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 585  від  05.02.2021 року.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у розмірі 2  270, 00 грн. підлягають відшкодуванню Приватному акціонерному товариству «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 139, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» - Гнидки Мирослава Васильовича - задоволити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від  14 січня 2021 року - скасувати.
Клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» - Гнидки Мирослава Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення - задоволити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді першої інстанції, на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» (адреса: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, РНОКПП НОМЕР_1 ), у розмірі 10  000 (десяти тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) судові витрати за подання апеляційної скарги, на користь Приватного акціонерного товариства «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» (адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ЄДРПОУ   00310539), у розмірі 2 270 (двох тисяч двохсот семи десяти) гривень 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                          Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль