ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2021 р.           Справа№ 910/15396/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Скрипки  І.М. 
 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи  
апеляційну скаргу 
Приватного підприємства "Автошлях Україна"          
на рішення           
Господарського суду міста Києва
від  21.01.2021
у справі №910/15396/20 (суддя Паламар П.І.) 
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонекс Україна"
до           Приватного підприємства "Автошлях Україна"          
про           стягнення боргу, ціна позову 175    544, 35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонекс Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом  Приватного підприємства "Автошлях Україна" про стягнення боргу, ціна позову 175      544, 35 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань  наданих за договором-заявкою на транспортне замовлення № 10 від 27 січня 2020 р. послуг на перевезення вантажу автомобільним транспортом позивача у міжнародному сполученні за маршрутом міст Київ (Україна) - Мілан (Італія) - Мюнхен (Німеччина) - Київ (Україна). Внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем  у розмірі 175544,35 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви 

Рішенням Господарського суду м. Києва  від 21.01.2021  у справі № 910/15396/20 позов задоволено.
На підставі рішення суду з  Приватного підприємства "Автошлях Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонекс Україна" підлягає стягненню  175544,35 грн. боргу та 2633,16 грн. витрат по оплаті судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем послуг перевезення за договором - заявкою вартістю 175   544, 35 грн. та направлення позивачем вимоги на адресу відповідача про оплату наданих послуг з відповідними документами, передбаченими  договором - заявкою.  Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у  відповідача виник обов`язок оплати вартість наданих послуг  згідно вимог ст. 622 ЦК України. Разом з тим відповідачем не надано доказів сплати заборгованості у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів 

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Автошлях Україна" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким  відмовити у позові повністю.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не  враховано, що відповідач отримав акти прийому-передачі, проте не отримав інших первинних документів в оригіналі, а отже строк виконання основного зобов`язання, погоджений заявкою № 10  не відбувся, а тому відсутнє порушення відповідачем зобов`язання з оплати.  
Крім того, позивач сам підтверджує неотримання відповідачем для здійснення оплати, первинних бухгалтерських документів, оскільки  лист з претензією № 1/030820 від 03.08.2020 р. та всіма відповідними додатками, а саме актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), договір-заявка та ЦМР було повернуто ПрАТ «УкрПошта» на поштову адресу позивача, в зв`язку з неотриманням адресатом та закінченням терміну зберігання листа. В матеріалах справи відсутні належні докази отримання відповідачем цих матеріалів справи від позивача. 

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів
      
      У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонекс Україна" просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін, оскільки оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству та прийнято з дотриманням у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права.
       Заперечуючи проти апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач підтвердив в апеляційній скарзі отримання актів  здачі-прийняття робіт (надання послуг), проте стверджує, що не отримав інших первинних документів в оригіналі. Твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах справи наявна копія оригіналу, завірена належним чином,  надісланого позивачем відповідачу договору-заявки № 10 від 27 січня 2020 року, оригінал якої відповідач повернув позивачу разом з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Зазначене свідчить про те, що останнім послуги прийняті у повному об`ємі, та претензії до позивача відсутні, а отже,  послуги мають бути сплачені відповідачем у повному об`ємі.
Крім того, цінний лист (з описом) та претензією №1/030820 від 03.08.2020 р. та додатками  був надісланий на юридичну адресу відповідача, який останній міг отримати протягом терміну, встановленого для його зберігання у відділенні поштового зв`язку. Документи відповідачу могли були бути вручені до 27.08.2020 - останнього дня перебування поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку за адресою місцезнаходження відповідача, а отже, відповідач мав можливість отримати даний лист, однак не скористався даною можливістю, за що позивач не несе жодної відповідальності.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції 

Як підтверджено матеріалами справи, між сторонами укладено  договір -заявку на транспортне замовлення № 10 від 27.01.2020 на  виконання транспортно - експедиційних послуг з перевезення виставкового обладнання на умовах «тимчасового ввезення вантажу» згідно CARET - ATA  № UA /01/0050/20 відповідно зазначеного CMR. Згідно договору - заявки маршрут перевезення становить м. Київ  (Україна) - Мілан (Італія) - Мюнхен (Німеччина)  - Київ (Україна). 
Для виконання транспортно-експедиторських послуг згідно договору-заявки, позивачем була залучена транспортна компанія:
1) за маршрутом м. Київ (Україна) - Мілан (Італія) - ФОП Семак І. І. авто держ.   № НОМЕР_3;
2) за маршрутом Мілан (Італія) - Мюнхен (Німеччина) - SONEX EUROPE s.r.o. (Чеська Республіка), авто держ. № НОМЕР_1 ;
3) за маршрутом Мюнхен (Німеччина) - Київ (Україна) - SONEX EUROPE s.r.o. (Чеська Республіка), авто держ. № НОМЕР_2.
Відповідно до вказаного договору-заявки оплата у повному обсязі здійснюється протягом 5-6 по оригіналам документів.
Факт виконання взятих  на себе зобов`язань позивачем у повному обсязі підтверджується  відмітками в міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) та підписаними позивачем та відповідачем актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які  скріпленими печатками сторін,  а саме:
1) за маршрутом м. Київ (Україна) - Мілан (Італія) - СМR 0684203, Акт № СУНФ-0017/1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 05 лютого 2020 року на суму 50547,00 грн.;
2) за маршрутом Мілан (Італія) - Мюнхен (Німеччина) - СМR 547597, Акт №СУНФ-0017/2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17 лютого 2020 року на суму 43   749, 07 грн.;
3) за маршрутом Мюнхен (Німеччина) - Київ (Україна) - СМR 453223, Акт №СУНФ-0017/3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29 лютого 2020 року на 81   248, 28 грн.
Таким чином,  позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення виставкового обладнання на суму 175   544, 35 грн.
У зв`язку з тим, що відповідач не оплатив надані позивачем послуги, претензію № 1/030820 від 03 серпня 2020 р., направлену позивачем  поштовою накладною № 0730104175404, описом вкладення у цінний лист від 5 серпня 2020 р. з  вимогою про оплату наданих послуг разом з  копіями  доданих документів не отримав, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно із ч. 1 ст. 173, абз. 4 ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 175, ч. 1, 7 ст. 179 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникли між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності на підставі господарського договору, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарсько-договірним зобов`язаннями та регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, а господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання норм глави 32 Господарського кодексу України,  глави 61 Цивільного кодексу України та Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. 
Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. 
Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. 
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
У відповідності до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. 
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ч. 13 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторські послуги").
Відтак, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) А № 0684203, А № 547597, А № 453223 та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №№ СУНФ-0017/1 від 5 лютого 2020 р., СУНФ-0017/2 від 17 лютого 2020 р., СУНФ-0017/3 від 29 лютого 2020 р., рахунками-фактурами №№ СУНФ-0017/1 від 5 лютого 2020 р., СУНФ-0017/2 від 17 лютого 2020 р., СУНФ-0017/3 від 29 лютого 2020 р. підтверджується  факт надання позивачем відповідачу послуг транспортно-експедиторських послуг щодо організації перевезення вантажів автомобільним транспортом за договором-заявкою № 10 від 27.01.2020 вартістю 175544,35 грн.
Відповідно до ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Колегія не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не отримав первинних документів, а лише отримав акти прийому-передачі, а отже не настав строк виконання основного зобов`язання з оплати наданих послуг,  та визнає безпідставними, оскільки вони не спростовують факту надання послуг, які в силу укладеного між сторонами договору-заявки  підлягають оплаті.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем було підписано акти здачі-прийнятя робіт без зауважень, доказів ненадання послуг позивачем суду не надано, а отже апеллянтом не спростовано правильність всиноавків суду, викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2021у справі № 910/15396/20 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

  Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -   

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автошлях Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 у справі №910/15396/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від  21.01.2021 у справі №910/15396/20 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/15396/20 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                І.М. Скрипка