ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 травня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1219/18	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богацької Н.С.
суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Сілаєва В.С.

за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Сабліна Ю.С., ордер;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни
на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018, ухвалене суддею Степановою Л.В. у м. Одеса, повний текст якого складено 12.10.2018
у справі №916/1219/18
за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
до відповідача: Фізичної особи підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни
про: стягнення 31  585,14 дол. США (826  622,37 грн) та 496  756,11 грн, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 році Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни про стягнення заборгованості за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 за період з 17.05.2015 до 15.05.2018, у сумі 31  585,14 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 826  622,37 грн та 496  756,11 грн, яка складається з: суми заборгованості по строковим процентам – 1  486,95 дол. США, що еквівалентно – 38  915,33 грн; суми заборгованості по простроченим процентам – 30  098,19 дол. США, що еквівалентно 787  707,04 грн; розміру пені за несвоєчасне повернення процентів 30  628,86 грн; суми заборгованості за строковою комісією – 20  447,67 грн; суми заборгованості за простроченою комісією – 429  007,92 грн; розміру пені за несвоєчасне внесення комісії – 16  671,66 грн. 
Позов мотивовано, невиконанням Фізичною особою-підприємцем Кобальчинською Діаною Анатоліївною умов кредитного договору №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, внаслідок чого виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Також у позовній заяві вказано, що відповідно до умов договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на корить Дельта Банку №2258 від 30.06.2010, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в рахунок погашення заборгованості та ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України у зобов`язаннях позичальника за кредитними договорами відбулась заміна кредитора, а Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008. В подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 «Про початок здійснення процедури ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 05.10.2015 до 04.10.2017, далі рішенням №619 від 20.02.2017 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено повноваження ліквідатора Кадирова В.В. до 04.10.2019. 
01.10.2018 від представника позивача надійшли пояснення по справі, в яких останній зазначив, що відповідно до виписок про рух коштів за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, наданих Акціонерним товариством «Дельта Банк», які містяться в матеріалах судової справи, вбачається, що наявна основна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 54  904,76 дол. США, яка станом на день подання пояснень не погашена та обліковується на рахунках банку. Крім того, надано альтернативний розрахунок заборгованості з зазначенням основної суми заборгованості (тіла кредиту) та розбивкою строкової та простроченої заборгованості. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.10.2018: позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до відповідача Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни про стягнення 31 585,14 дол. США (826 622,37 грн) та 496 756,11 грн задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 244,95 дол. США, що еквівалентно 32 581,84 грн заборгованості по строковим процентам, 2 518,93 дол. США, що еквівалентно 65 923,42 грн заборгованості за простроченими процентами, 20 447,67 грн заборгованості за строковою комісією, 429 007,92 грн заборгованості за простроченою комісією, 16 671,66 грн пені за несвоєчасне комісії, 8 469,49 грн судового збору; в частині стягнення з Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни заборгованості по строковим процентам у сумі 242 дол. США, що еквівалентно 6 333,43 грн, заборгованості по простроченим процентам у сумі 27 579,26 дол. США, що еквівалентно 721 782,33 грн, пені за несвоєчасне повернення процентів у сумі 30 628,86 грн – відмовлено; судові витрати по сплаті судового збору у сумі 11 381,19 грн покладено на позивача.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилась, в зв`язку з чим він втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам, а відтак нарахування процентів слід здійснювати по 02.10.2015. 
Не погодившись з означеним рішенням суду, Фізична особа-підприємець Кобальчинська Діана Анатоліївна звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила: поновити строк на звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1219/18 від 08.10.2018; відстрочити їй сплату судового збору за цією скаргою до ухвалення судового рішення у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»; поновити строк на подання у справі №916/1219/18 та прийняти до розгляду нові докази, що додано до цієї апеляційної скарги на підставі ч. 8 ст. 80, ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України; рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1219/18 від 08.10.2018 – скасувати у частині задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»; прийняти у даній частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Діана Анатоліївна про стягнення заборгованості за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 – у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неповне встановлення судом першої інстанції обставини, які мають значення для справи, внаслідок чого було винесено незаконне та необґрунтоване рішення, яке суперечить нормам матеріального та процесуального права, зазначаючи, що:
-          судом першої інстанції не було належним чином досліджено докази позивача відносно наявності у відповідача заборгованості перед ним, оскільки Фізична особа-підприємець Кобальчинська Діана Анатоліївна погасила заборгованість за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, укладеним між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» ще в грудні 2009 року (підтверджується довідкою заступника керуючого Одеською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» Д.В. Маркіна вих. №15-54/18-758 від 25.12.2009, де вказано до ОСОБА_1 достроково та повністю погасила заборгованість перед банком за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 і будь-яких претензій фінансового характеру відносно неї у банку немає. В подальшому відповідний банк вчинив дії щодо припинення іпотеки, при цьому жодних правовідносин між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» ніколи не виникало;
-          позивачем в справі не було подано доказів наявності заборгованості за кредитним договором (з моменту укладення договору – 11.06.2008 та перерахування на її рахунок першого траншу кредитних коштів – 13.06.2008) та передачі права вимоги за кредитним договором (акт звірки №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не є належним доказом, оскільки перехід права вимоги може відбуватися лише за правочином відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України), а частина матеріалів з кредитної справи була подана з порушенням строку на їх подання, без відповідного клопотання про його поновлення;
-          нараховані суми заборгованості жодним чином не співвідносяться з умовами договору на підставі якого Господарський суд Одеської області вирішив стягнути з неї кошти у справі №916/1219/18;
-          в матеріалах справи повністю відсутні докази утворення простроченої заборгованості та дати її утворення, що є вихідною для розрахунку всіх платежів (за процентами, пенею, комісією), пред`явленою до стягнення у даній справі. Відсутність таких доказів вже слугувала підставою для залишення позовної заяви позивача без розгляду у справі №9/17-1047-2011;
-          виписки за рахунком Кобальчинської Д.А. (з 27.05.2009 (не з дати відкриття) та до 01.06.2010, а також з 17.05.2015 по 05.05.2015) разом з заявою про видачу готівки та розпорядженням бухгалтерії про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 – не мали братися судом до уваги при винесенні оскаржуваного рішення в силу ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.
Також, апелянт вказав на те, що про розгляд справи №916/1219/18 йому не було відомо, про що свідчать відмітки на повернених рекомендованих поштових відправленнях. Лише коли ОСОБА_1 здійснювала робочу поїздку за межі м. Одеса її зупинили працівники поліції та вказали, що її транспортний засіб перебуває у розшуку у зв`язку з виконавчим провадженням №58115338 про стягнення з неї коштів стягувачем – Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», чим і обґрунтував клопотання про поновлення строку для подання доказів до суду. 
Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.04.2019 для розгляду заяви визначено судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2019: апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі № 916/1219/18 залишено без руху; встановлено Фізичній особі – підприємцю Кобальчинській Діані Анатоліївні строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з обґрунтуванням інших причин пропуску такого строку, протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; попереджено Фізичну особу – підприємця Кобальчинську Діану Анатоліївну про наслідки не усунення встановлених недоліків в установлений строк, які визначені положеннями ч. 4 ст. 174 та ч. ч. 2, 4, 6 ст. 260, ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України.
02.05.2019 від представника Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Д.А. надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в якому остання просила відстрочити їй сплату судового збору за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1219/18 від 08.10.2018 до ухвалення судового рішення у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». 
16.05.2019 представником апелянта подано клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, в якому останній просив поновити Фізичній особі-підприємцю Кобальчинській Д.А. строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1219/18 від 08.10.2018.
Представником Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Д.А. 22.05.2019 також подано клопотання про приєднання оригіналів заяв свідків ( ОСОБА_2 від 15.05.2019 та Сакали І.С. від 16.05.2019) до справи №916/1219/18 у порядку ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2019: клопотання Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі залишено без задоволення; зобов`язати Фізичну особу – підприємця Кобальчинську Діану Анатоліївну протягом 10 днів з дня отримання вказаної ухвали надати суду докази сплати судового збору за апеляційний перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі № 916/1219/18 у розмірі 12704,23 грн; попереджено Фізичну особу – підприємця Кобальчинську Діану Анатоліївну, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.
06.06.2019 від представника апелянта надійшло клопотання про приєднання квитанції про оплату судового збору до апеляційної скарги на виконання ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2019 у порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019: поновлено Фізичній особі – підприємцю Кобальчинській Діані Анатоліївні строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі № 916/1219/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі № 916/1219/18; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи) до 26.06.2019; роз`яснено іншим учасникам справи їх право в строк до 26.06.2019 подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст.170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище статті, або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення чи залишення без розгляду; запропоновано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у строк до 26.06.2019 письмово викласти свої міркування відносно клопотання апелянта про прийняття додаткових доказів; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі № 916/1219/18.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова В.В. просив відмовити Фізичній особі-підприємцю Кобальчинськії Д.А. в задоволенні апеляційної скарги через її необґрунтованість, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 залишити без змін та зазначив наступне:
відповідно до п. 8.5 договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку №2258 від 30.06.2010 факт переведення боргу за кредитними зобов`язаннями, а також факт передачі прав вимоги Укрпромбанком на користь Дельта Банку підтверджується 01.07.2010 шляхом підписання Укрпромбанком та Дельта Банком відповідних актів звірки;
в матеріалах справи наявні розрахунки заборгованості Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Д.А. та виписки по рахунку клієнта, що підтверджують заборгованість відповідача за кредитним договором;
довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» №15-54/18-758 від 25.12.2009 про повне погашення заборгованості була підроблена, а факт наявності заборгованості відповідача та факт переходу права вимоги за кредитним договором, зокрема, встановлені та підтверджуються: рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2014 у справі №521/5160/14-ц та постановами про відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 та фінансових поручителів. У свою чергу, позивачем направлялись на адресу боржника та поручителів претензії, де було зазначено про заміну кредитора в зобов`язанні, дані претензії були отримані одержувачами.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2019: призначено справу №916/1219/18 до розгляду на 29.07.2019 о 14:30 год; визначено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду; клопотання Фізичної особи - підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни про поновлення строку на подання та прийняття до розгляду нових доказів задоволено частково; прийнято та долучено до матеріалів справи докази: копію довідки ТОВ «Укрпромбанк» вих.№15-54/18-758 від 25.12.2009; копію витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису); копію заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна; копії квитанцій: №4336 від 25.12.2009, №2734 від 14.08.2009, № 2735 від 14.08.2009, №2736 від 14.08.2009, №2736 від 14.08.2009; копію ухвали Господарського суду Одеської області від 27.05.2011 у справі №9/17-1047-2011; копію ухвали Господарського суду Одеської області від 06.06.2011 у справі №9/17-1047-2011.
У зв`язку з перебуванням суддів Принцевської Н.М. та Ярош А.І. у відпустці, відповідно до розпорядження керівника апарату суду №480 від 29.07.2019, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Разюк Г.П., Діброви Г.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019: прийнято колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П., до свого провадження справу №916/1219/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018; призначено справу №916/1219/18 до розгляду на 18.09.2019 о 14:30 год; визначено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду. 
05.08.2019 від представника Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019: клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено; судове засідання 18.09.2019 о 14:30 год. визначено провести в режимі відеоконференції в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі №916/1219/18, розгляд якої призначено на 18.09.2019 о 14:30 год. в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду; визначено, що в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду м. Києва прийматиме участь представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»; копію ухвали надіслано Господарському суду м. Києва та учасникам справи.
У запереченнях на відзив на апеляційну скаргу, що надійшли до суду 07.08.2019, представник апелянта вказав на те, що відзив був поданий з порушенням строку на його подання до 26.06.2019 без обґрунтування причин пропуску та без клопотання про поновлення. Окрім того, до відзиву на апеляційну скаргу додано копії документів, які не подавались до суду першої інстанції про причини не подання яких банком теж не повідомлено, відповідне клопотання про поновлення строку на їх подання не заявлено. Доводи про підробку довідки про повний розрахунок за кредитним договором не підтвердженні доказами, зокрема, вироком у відповідній кримінальній справі. У суді першої інстанції позивач приховав факт повного погашення заборгованості відповідачем і вказав на фальсифікацію документів лише у зв`язку з пред`явленням апеляційної скарги. Заочне рішення від 31.07.2014 у справі №521/5160/14-ц, на яке посилається позивач, за заявою відповідача від 20.07.2019 було скасоване. Також у запереченнях акцентовано увагу, що акт звірки бухгалтерів є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами – договором, накладними, рахунками тощо. 
19.08.2019 від представника позивача надійшла відповідь на заперечення Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Д.А., в якій зазначено, що строк на подання відзиву не був порушений, адже даний документ був надісланий 25.06.2019, про що свідчить фіскальний чек. Подання додаткових доказів разом з відзивом обґрунтовано тим, що позивачу не було відомо про ймовірність підробки документів і лише провівши перевірку було виявлено відповідні документи та факти. Таким чином, банк просив прийняти дані документи до розгляду і долучити їх до матеріалів справи. У свою чергу, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2014 у справі №521/5160/14-ц підтверджує борг відповідача, оскільки воно набрало законної сили, а на момент подання апеляційної скарги банком вчинялись дії щодо примусового його виконання. Також позивач підтримав свої доводи щодо факту переведення боргу за кредитними зобов`язаннями та факту передачі прав вимоги Укрпромбанком на користь Дельта Банку. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019: клопотання Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни про поновлення строку на подання заперечень на відзив на апеляційну скаргу залишено без розгляду; повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі №916/1219/18 відбудеться 07.10.2019 о 14:45 год; визначено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду; запропоновано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до встановленої дати судового засідання надати суду: належним чином засвідчену копію визначеного п. 1.3 Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 Додатка №2 до Договору (або витягу з нього – в частині, що стосується передачі права вимоги за кредитним договором про відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №20/КВ-08АПЗ від 11.06.2008); матеріали кредитної справи стосовно Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни (для огляду в судовому засіданні); письмові пояснення щодо врахування при визначенні заборгованості за кредитом, з якої обраховані проценти, платежів за квитанціями № 4336 від 25.12.2009, № 2734 від 14.08.2009, № 2735 від 14.08.2009, № 2736 від 14.08.2009; запропоновано Фізичній особі – підприємцю Кобальчинській Діані Анатоліївни надати суду оригінали платіжних документів щодо погашення суми кредитної заборгованості (для огляду в судовому засіданні); явку представників сторін в судове засідання визнано обов`язковою.
18.09.2019 від представника апелянта надійшло клопотання, в якому останній просив приєднати до матеріалів справи на підставі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень України щодо скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2014 у справі №521/5160/14-ц. 
У свою чергу, 23.09.2019 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2019: відмовлено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні по справі №916/1219/18, яке відбудеться 07.10.2019 о 14:45 год., в режимі відеоконференції.
23.09.2019 від представника апелянта надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи на виконання ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019. 
Від позивача 04.10.2019 надійшла заява, в якій останній просив долучити до матеріалів справи №916/1219/18 копію витягу з Додатку №2 до договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку №б/н від 30.06.2010. 
Окрім того, 07.10.2019 від представника апелянта надійшло клопотання у порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, а саме оригіналів платіжних доручень на погашення боргу. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019: апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №521/5160/14-ц, яка розглядається Малиновським районним судом м. Одеси.
26.03.2021 від представника апелянта надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №916/1219/18, в якому повідомлено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 у справі №521/5160/14-ц, у задоволенні позову кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було відмовлено, рішення вступило у законну силу 18.03.2021. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021: апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі №916/1219/18 поновлено з 17.05.2021; справу №916/1219/18 призначено до розгляду на 17.05.2021 о 15:00 год.
Представник відповідача в судове засідання 17.05.2021 з`явився, надав усні пояснення, підтримав зміст доводів та заперечень, які викладені письмово.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, додаткових пояснень не надав.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи 11.06.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», в особі керуючого Одеською філією – Маркіна Д.В. (банк) та Фізичною особою-підприємцем Кобальчинською Діаною Анатоліївною (позичальник) укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №20/КВ-08-АПЗ, де у п. 1 сторони передбачили, що банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитування 365  000,00 грн, що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у Додатку №1 до цього договору, строк кредитної лінії з 11.06.2008 по 10.06.2018 включно, процентна ставка у гривнях 11,5 % процентів річних, у дол. США - 15,0 %, у євро – 14,0 %, мета використання коштів поповнення обігових коштів, комісія за підготовку та оформлення договору – 360 грн, у т.ч. ПДВ 60 грн, комісія за відкриття кредитної лінії у розмірі – 1 % від ліміту кредитування, без ПДВ, щоденна комісія за управління кредитною лінією у розмірі – 0,029 % відсотків щодня від фактичної заборгованості за кредитом в гривні, сплата комісії проводиться у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати. 
Згідно з п. 3.1 цього договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, комісії, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим договором) забезпечується зокрема, але не виключно:
3.1.1. Іпотекою за цим договором є нерухоме майно, яке загальною площею 51,3 кв.м. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності на підставі «договору купівлі-продажу» серія ВВО №405763 від 30.11.2004, ОСОБА_2 , ідентифікаційний код іпотекодавця № НОМЕР_1 .
3.1.2. Порукою фізичної особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 06.04.2007, ідентифікаційний код № НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 від 10.09.2004.
3.1.3. Порукою фізичної особи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Южненським МВ УМВС України в Одеській області від 24.07.1998 року, ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 від 10.09.2004.
Розділом 4 договору сторони передбачили умови повернення кредиту, сплати процентів та комісії:
-          повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом, згідно з графіком зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не був укладений – не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, передбаченого п. 1.1 цього договору. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальником за кредитом на наступний робочий день зі сплатою позичальником процентів у розмірі, передбаченому п. 4.6 цього договору. У випадку непогашення позичальником простроченої заборгованості за кредитом, банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п. 5.2.7 цього договору (п.4.1);
-          сплата позичальником процентів та комісії за управління кредитною лінією здійснюються щомісячно в трок 28-го числа по останній робочий день поточного місяця. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів та/або комісії за управління кредитною лінією, сума несплачених в строк процентів, комісії за управління кредитом вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів. У випадку непогашення позичальником простроченої заборгованості за процентами та/або комісії за управління кредитною лінією, банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п. 5.2.7 цього договору. Проценти, комісія за управління кредитною лінією, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються одночасно з остаточним поверненням кредиту (п.4.4);
-          у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує у строки, передбачені п.4.4 цього договору, проценти з розрахунку 25 % - гривня, 19 % - євро, 20 % - дол. США процентів річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення (п.4.6). 
Згідно з п.8.1 договору у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або комісії позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення. 
Відповідно до п. 10. 1 сторони передбачили, що даний договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє по дату повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. 
Також сторонами 11.06.2008 був підписаний додаток №1 до кредитного договору №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, яким затверджено графік зменшення ліміту кредитування (повернення заборгованості за кредитом).
13.06.2008 Фізична особа-підприємець Кобальчинська Д.А. подала керуючому Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» Лопатньову Г.В. заяву, в якій просила надати транш в сумі 75  000,00 дол. США в рамках кредитного договору на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 на поновлення обігових коштів. 
Згідно з розпорядженням бухгалтерії №436 від 13.06.2008 Фізичній особі-підприємцю Кобальчинській Д.А. надано кредит згідно кредитного договору №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 у сумі 75  000,00 дол. США.
30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, де у п. 4.1 передбачено, що в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку Права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк змінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Відповідно до положення ст. 516 Цивільного кодексу України, відступлення Укрпромбанком Прав вимоги та кредитними та забезпечувальними договорами до Дельта Банку не вимагає отримання згоди боржників. Права вимоги оцінено за справедливою вартістю на підставі Договору №20/04, укладеного між Укрпромбанком та ТОВ «Експертно-оціночна компанія» 20 квітня 2010 року, та Договору на проведення рецензування, укладеного між Укрпромбанком та ТОВ «Будфінанс-Консалт» 12 травня 2010 року.
Згідно з п. 4.2 зазначеного договору внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банк Прав Вимоги до Боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від Боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за Кредитним та Забезпечувальними Договорами.
Пунктом 4.3 договору сторони передбачили, що у власність Дельта Банку переходять (відступаються) Права Вимоги за зобов`язаннями, визначеними в пп. 1.7, 4.1 цього Договору, в обсязі та на умовах, що існували на момент передання.
Відповідно до п.4.5 договору Укрпромбанк зобов`язався передати Дельта Банку оригінали всіх документів, які засвідчують Права Вимоги за Кредитними та Забезпечувальними Договорами та інформацію, яка є важливою для здійснення Прав Вимоги (оригінали договорів, копії правовстановлюючих документів на предмети застави (іпотеки) за забезпечувальними Договорами, документи стосовно Боржників, а також інші документи). Передача всіх документів здійснюється впродовж 3 (трьох) місяців з дати набрання чинності цим Договором. Факт передачі документів та інформації, визначеної цим пунктом підтверджується шляхом підписання Дельта Банком та Укрпромбанком відповідного Акту прийому-передачі документів. Порядок передачі вказаних в цьому пункті документів та їхній склад визначається Регламентом щодо послідовності дій Укрпромбанку та Дельта Банку в процесі прийому/передачі активів Укрпромбанку і рахунок погашення заборгованості, що підлягає підписанню Укрпромбанком та Дельта Банком (в такому підписанні не повинно бут необґрунтовано відмовлено).
Згідно з п. 4.8 договору Дельта Банк та Укрпромбанк погоджують наступний порядок повідомлення Боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку Прав Вимоги:
4.8.1. Дельта Банк та Укрпромбанк зобов`язані письмово повідомити Боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних Прав Вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою Дельта Банком та Укрпромбанком в усіх істотних аспектах впродовж 5 (п`яти) робочих днів з дати укладення цього Договору.
4.8.2. Повідомлення, вказані в п. 4.8.1 цього Договору, направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення. Направлення вказаних повідомлень здійснюється за рахунок Дельта Банку. 
Розділом 8 сторони передбачили термін (строк) переведення боргу Укрпромбанку перед Національним банком, передачі Активів (Прав Вимоги, Облігацій та Земельних Ділянок) Укрпромбанком на користь Дельта Банку:
-          переведення боргу за Кредитними Зобов`язаннями на користь Дельта Банку здійснюється наступного робочого дня після набрання чинності цим Договором (п. 8.1 договору);
-          передача Прав Вимоги Укрпромбанку на користь Дельта Банку здійснюється одночасно з переведенням боргу за Кредитними Зобов`язаннями Укрпромбанку перед Національним банком за кредитами рефінансування і стабілізаційними кредитами на користь Дельта Банку (п. 8.2 договору);
-          передача Земельних Ділянок на користь Дельта Банку здійснюється не пізніше 15 серпня 2010 року відповідно до порядку, передбаченого п.п. 5.1-5.3 цього Договору, але не раніше дати набрання чинності окремими договорами про передачу Земельних Ділянок вказаними в п. 5.1 цього Договору (які в будь-якому випадку мають бути укладені до вказаної дати). Задля уникнення сумнівів, вказаний термін може бути продовжений Дельта Банком в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення Укрпромбанку (п. 8.3 договору);
-          передача Облігацій на користь Дельта Банку здійснюється впродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту укладення цього Договору відповідно до порядку, передбаченого п. п. 6.1-6.3 цього Договору, але не раніше дати набрання чинності окремими договорами про передачу Облігацій, вказаними в п. 6.1 цього Договору (які в будь-якому випадку мають бути укладені до вказаної дати). Задля уникнення сумнівів вказаний строк може бути продовжений Дельта Банком в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення Укрпромбанку (п. 8.4 договору);
-          факт переведення боргу за Кредитними Зобов`язаннями, а також факт передачі Прав Вимоги Укрпромбанком на користь Дельта Банку підтверджується 01.07.2010 шляхом підписання Укрпромбанком та Дельта Банком відповідних Актів звірки (п. 8.5 договору).
01.07.2010 складено Акт звірки №1, де на титульній сторінці зазначено, що ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до п. 13 Регламенту щодо послідовності дій ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» в процесі прийому/передачі активів ТОВ «Укрпромбанк» відповідно до Договору про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» від 30.06.2010 з метою підтвердження факту переведення прав вимоги Укрпромбанком на користь Дельта Банку та фактичної заборгованості позичальників за кредитними договорами, завіряючий надпис підписано ліквідатором ТОВ «Укрпромбанк» Раєвським К.Є та виконавчим директором ТОВ «Укрпромбанк» Булієнко О.В. Вказаний Акт звірки №1 у п. 9776 містить інформацію щодо ФОП Кобальчинської Діани Анатоліївни. 
24.01.2011 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, де сторони домовились:
-          викласти абз. 2 п. 9.3 Договору в наступній редакції: «Сукупна балансова вартість Активів Укрпромбанку, що передаються Дельта Банку на підставі цього Договору становить 8  014  202  563,66 грн, а саме: кредитні зобов`язання 7  127  849  989,92 грн; облігаціх на загальну суму 52  459  450,00 грн (складається з номінальної вартості 50  000  000,00 грн, прострочених нарахованих процентів у сумі 2  343  560,00 грн та нарахованих процентів в сумі 115  890,00 грн); земельні ділянки балансовою вартістю 833  893  123,74 грн» (п. 1 договору);
-          усунути помилки в Переліку Кредитних та Забезпечувальних договорів, які вказані в Додатку №2 до Договору, згідно Додатку №1 до цього Договору про внесення змін, який є його невід`ємною частиною (п. 2 договору);
-          доповнити текст Договору п. 11.5 в наступній редакції: « 11.5 Дельта Банк має право здійснювати відступлення всіх та/або частини Прав Вимоги третім особам, проте лише за умови отримання відповідної попередньої письмової згоди Національного баку, якщо всі або відповідна частина Прав Вимоги, що відступається, знаходиться у заставі Національного Банку. В цьому випадку Дельта Банк зобов`язується замінити Права вимоги/частину Прав вимоги, що відступається, іншим ліквідним забезпеченням згідно з вимогами Національного банку, або погасити Кредитні Зобов`язання/частину Кредитних Зобов`язань» (п. 3 договору).
Договір про внесення змін та доповнень від 24.01.2011 до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року містить додаток №1, яким усунуто помилки в Переліку Кредитних та Забезпечувальних договорів.
01.01.2011 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено Договір №2 про внесення змін та доповнень до Договору передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, яким сторони, керуючись положеннями пункту 7.4 Договору, дійшли згоди щодо усунення помилок в Переліку Кредитних та Забезпечувальних договорів, які вказані в Додатку №2 до Договору. 
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку»: розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно; призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно. В подальшому рішенням цього ж органу №613 від 20.02.2017 продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк»  на 2 роки до 04.10.2019 та повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» - Кадирова В. В. на 2 роки до 04.10.2019. 
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №619 від 20.02.2017 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта банк» та делегування повноважень ліквідатора»: продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019 включно; продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. строком на два роки по 04.10.2019 включно. 
Підставою для звернення позивача з відповідним позовом до відповідача, як позичальника, стало невиконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Отже, виходячи із приписів ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Сутність розглянутого місцевим судом спору полягала у спонуканні відповідача до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) зобов`язань за кредитом, наданим в межах кредитного договору №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, а саме: сплати заборгованості по строковим процентам – 1 486,95 дол. США, що еквівалентно – 38 915,33 грн; по простроченим процентам – 30 098,19 дол. США, що еквівалентно 787 707,04 грн; а також нарахованої на вказані суми пені за несвоєчасне повернення процентів в сумі 30 628,86 грн; сплати заборгованості за строковою комісією – 20 447,67 грн; за простроченою комісією – 429 007,92 грн та, нарахованої на вказані суми пені за несвоєчасне внесення комісії – 16 671,66 грн.
Беручи до уваги правову природу укладеного кредитного договору №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів ст. ст. 1046-1057 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як підтверджено матеріалами справи, позивачу в межах кредитної лінії надано кредитні кошти за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 в загальному розмірі 75  000, 00 доларів США.
Вказане вище сторонами у справі не заперечується.
Разом з тим, як встановлено судом в ході апеляційного провадження на підставі поданих апелянтом доказів, приєднаних до матеріалів справи та оцінених судом згідно ч.ч. 2, 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, погашення кредиту в рамках кредитного договору №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, здійснювалося як позивачем, так і в інтересах позивача за рахунок наступних грошових коштів:
-           929,91 дол. США (еквівалент 4 505,51 грн) квитанція №1524 від 31.07.2008;
-           630 дол. США (еквівалент 3 052,41 грн) квитанція №1525 від 31.07.2008;
-           931,72 дол. США (еквівалент 6 654,34 грн) квитанція №2 від 02.12.2008;
-           451,21 дол. США (еквівалент 3 222,54 грн) квитанція №1 від 02.12.2008;
-           896,17 дол. США (еквівалент 6 900,51 грн) квитанція №1 від 20.01.2009;
-           124,21 грн квитанція №1 від 20.01.2009;
-           395,07 дол. США (еквівалент 3 042,04 грн) квитанція №2 від 20.01.2009;
-           2 828,25 дол. США (еквівалент 21 916,11 грн) квитанція №2734 від 14.08.2009;
-           5 829,65 дол. США (еквівалент 45 173,96 грн) квитанція №2735 від 14.08.2009;
-           13 500,00 дол. США (еквівалент 104 611,50 грн) квитанція №2736 від 14.08.2009;
-           42 713,56 дол. США (еквівалент 339 999,93 грн) квитанція №4336 від 25.12.2009. 
Довідкою №15-54/18-758 від 25.12.2009 за підписом заступника керуючого Одеською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» Фізичну особу-підприємця Кобальчинську Д.А. повідомлено про те, що вона достроково та повністю погасила заборгованість перед банком за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008, будь яких претензій фінансового характеру відносно ОСОБА_1 банк не має.
08.06.2011 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна ТОВ «Укрпромбанк» № 4/06/6-11 від 06.06.2011 проведено реєстрацію вилучення запису.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо підроблення означеної довідки, оскільки сам факт звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення не може слугувати єдиним та самостійним доказом у справі, позаяк наведені позивачем обставини, у світлі приписів ст.ст. 75-77 Господарського процесуального кодексу України, можуть набувати доказового значення для господарського суду при прийнятті рішення тільки у випадку, якщо таким обставинам надана оцінка у вироку суду та на цих доказах ґрунтується висновок про наявність у діях певних осіб конкретних діянь, що переслідуються згідно із кримінальним законодавством.
Так само судовою колегією відхиляються посилання позивача на те, що факт наявності заборгованості відповідача та перехід права вимоги за кредитним договором № 20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» до Акціонерного товариства «Дельта Банк» встановлено і підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2014 по справі № 521/5160/14-ц та постановами про відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 та фінансових поручителів, адже, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2014 у справі №521/5160/14-ц скасовано.
За результатами розгляду вказаної справи, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (правонаступника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» згідно ухвали від 12.11.2020 у цій справі) до Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Д.А. та поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором №20/КВ-08-АП3 від 11.06.2008.
Вказане судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Зокрема судом, на підставі висновку експертного дослідження №01/08-20 за результатами проведення судово-економічної експертизи по цивільній справі №521/5160/14-ц, складеного судовим експертом Марчук Л.Л., встановлено що: 
станом на кінець операційного дня 25.12.2009 основна сума кредиту (тіло кредиту) оплачено позичальником повністю у розмірі 75000,00 доларів США. Заборгованість відсутня, але відслідковується переплата, зайво нарахованих банком і зайво сплачена позичальником у розмірі 13537,59 доларів США; 
станом на кінець операційного дня 25.12.2009 боржником Фізичною особою-підприємцем Кобальчинською Д.А. та поручителями погашено всі складові частини кредиту тіло, проценти за користування кредитними коштами та всі заявлені банком пені за несвоєчасне погашення кредитних зобов`язань. Станом на кінець операційного дня 25.12.2009 заборгованість відсутня, та відслідковується переплата, зайво нарахованих банком і зайво сплачена позичальником у розмірі 13537,59 доларів США; 
нормативно та документально не підтверджено всі складові розрахунку, що заявлені ПАТ «Дельта Банк» у претензії від 11.03.2014 року за № 31.04-08/2475/14, сама заборгованість Фізичної особи-підприємця Кобальчинської Д.А. станом на 21.02.2014 сумарно у розмірі 1025860,58 грн також не підтверджується. 
Відповідно до імперативних приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судова колегія зазначає, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.
Водночас Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» (рішення від 25.07.2002) зауважив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому, подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності, допустимості, достовірності і вірогідності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів означає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Господарський суд, відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Оцінюючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що Фізичною особою-підприємцем Кобальчинською Діаною Анатоліївною підтверджено сплату кредитних сум, які передбачалися умовами означеного кредитного договору. Більш того, відсутність у відповідача заборгованості за кредитом та іншими платежами станом на 25.12.2009 підтверджується довідкою ТОВ «Укрпромбанк» № 15-54/18-758 від 25.12.2009 та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 у справі № 521/5160/14-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 статті 203 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною.
За ст. ст. 599, 598 Цивільного кодексу України припинення зобов`язання означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право й кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати.
Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України сплата процентів та інших нарахувань відповідно до умов кредитного договору має похідний характер від основного зобов`язання передбаченого цим договором.
З урахуванням зазначеного та виходячи з того, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 у справі №521/5160/14-ц встановлено, що станом на кінець операційного дня 25.12.2009 всі складові частини кредиту: основна сума кредиту (тіло кредиту) у розмірі 75000,00 доларів США, проценти за користування кредитними коштами та всі заявлені банком пені за несвоєчасне погашення кредитних зобов`язань оплачено позичальником та поручителями повністю, судова колегія доходить висновку, що визначені в межах даного спору вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 у вигляді процентів та комісії за період з 17.05.2015 по 15.05.2018, задоволенню не підлягають.
Недоведеність обставин невиконання (неналежного виконання) відповідачем зобов`язань за кредитним договором №20/КВ-08-АПЗ від 11.06.2008 у період можливого нарахування штрафних санкцій в межах визначеного позивачем строку, у світлі положень ст. ст. 549, 612 Цивільного кодексу України, зумовлює висновок й про відмову заявлених вимог щодо стягнення пені.
Решта доводів та зауважень позивача наведених висновків не спростовує.
При цьому, колегія суддів зазначає, що місцевому господарському суду на момент прийняття рішення у справі вищезазначені обставини не було відомо, через неможливість їх подання відповідачем, у той час як позивачем зазначені обставини, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, не були повідомлені.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі №916/1219/18 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі №916/1219/18 частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1 244,95 дол. США, що еквівалентно 32 581,84 грн заборгованості по строковим процентам, 2 518,93 дол. США, що еквівалентно 65 923,42 грн заборгованості за простроченими процентами, 20 447,67 грн заборгованості за строковою комісією, 429 007,92 грн заборгованості за простроченою комісією, 16 671,66 грн пені за несвоєчасне внесення комісії.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі №916/1219/18 задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі №916/1219/18 скасувати частково.
Відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Фізичної особи – підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни про стягнення 1 244,95 дол. США, що еквівалентно 32 581,84 грн заборгованості по строковим процентам, 2 518,93 дол. США, що еквівалентно 65 923,42 грн заборгованості за простроченими процентами, 20 447,67 грн заборгованості за строковою комісією, 429 007,92 грн заборгованості за простроченою комісією, 16 671,66 грн пені за несвоєчасне внесення комісії.
В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2018 у справі №916/1219/18 залишити без змін.
Стягнути з позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Фізичної особи підприємця Кобальчинської Діани Анатоліївни 12  700,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ на виконання даної постанови.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 28.05.2021, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Богацької Н.С. у відрядженні з 25.05.2021 по 27.05.2021.

Головуючий суддя                                                                       Н.С. Богацька

судді                                                                                           Г.І. Діброва

                                                                                                    Г.П. Разюк