ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8905/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 27 жовтня 2020 року   (головуючий суддя:  Кучма К.С.) по адміністративній справі   № 160/8905/20
за позовом   ОСОБА_1   до Соборного територіального центру комплектування та соціальної підтримки   про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1  04.08.2020 року звернувся до суду із позовом, в якому  з урахуванням уточнень від 26.08.2020 року просить  визнати бездіяльність Соборного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Соборний ТЦ КСП), (раніше Соборний районний військовий комісаріат, далі Соборний РВК) відносно ненадання довідки-підтвердження до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про прийняття ним з 01 червня 1982 року по 28 грудня 1983року участі в бойових діях по наданню інтернаціональної допомоги в Демократичній Республіці Афганістан, протиправною, та зобов`язати надати таку довідку-підтвердження.
Стосовно строку звернення до адміністративного суду зазначив, що   про противоправну бездіяльність Соборного РВК дізнався 08.07.2020 року, тим самим не пропустив шестимісячний строк для подачі позову до суду.
У відзиві на позов відповідач, в тому числі, зазначив, що позивач порушив строки подання позову на бездіяльність Соборного ТЦ КСП, оскільки у відповідь на його заяву від 28.11.2017 року про надання довідки про перебування в ДР Афганістан листом за вих. №1757 від 22.05.2018 року надана обґрунтована відповідь про причини ненадання до Центрального ОУ ПФУ в м. Дніпрі довідки-підтвердження про участь позивача в бойових діях в ДР Афганістан, так як для підтвердження періоду проходження служби  направлений запит до Центрального архіву Міністерства оборони РФ, після надходження відповіді на запит буде видана відповідна довідка.
У відповідь на запит Центрального ОУПФ України в м. Дніпрі від 26.01.2018 року № 2736/03/19 відповідач  листом від 05.02.2018 року за №297 повідомив, що для підтвердження періоду проходження служби позивача в ДР Афганістан направлений запит до Центрального архіву Міністерства оборони РФ, після надходження відповіді на запит буде видана довідка.
ОСОБА_1 в період з дня  отримання відповіді від 22.05.2018 року за вих. №1757 на його заяву від 28.11.2017 року про надання довідки про перебування в ДР Афганістан, був обізнаний про причини ненадання довідки-підтвердження до Центрального ОУПФ України в м. Дніпрі та упродовж більш як два роки з повторними заявами, скаргами на такі дії відповідача в компетентні органи та з позовом до суду не звертався, чим пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 27 жовтня 2020 року позовна заяву ОСОБА_1 залишена без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду, матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує  проти задоволення апеляційної скарги, просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів  вважає  доводи апеляційної скарги не обґрунтованими виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а і об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і підтверджені належними доказами.
Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.
Днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.
Матеріали справи свідчать, що 28.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із особистою заявою про надання довідки про перебування його в ДР Афганістан за вх.№630У від 28.11.2017 року, та до пенсійного органу із  заявою і документами для призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
02.02.2018 року Соборний відділ обслуговування громадян ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі звернувся до Соборного РВК із запитом, в якому просило надіслати на їх адресу довідку, підтверджуючу період проходження військової служби та період участі у бойових діях в ДР Афганістан на ОСОБА_1 з 1981 по 1983 роки.
У відповіді від 05.02.2018 р. №297 Соборний РВК повідомив пенсійний орган, що ОСОБА_1 видана довідка про проходження військової служби за вих.2793 від 28.11.2017 року, додатково проінформовано, що для підтвердження періоду проходження служби в ДР Афганістан зроблений запит до Центрального архіву Міністерства оборони РФ. В разі надходження уточнюючих даних, ОСОБА_1 буде видана довідка.
Листом вих.№1757 від 22.05.2018 року ОСОБА_1 відповідачем надана  відповідь про причини ненадання до ЦОУ ПФУ в м. Дніпрі довідки-підтвердження про участь позивача в бойових діях в ДР Афганістан, де вказано, що Соборним РВК з метою уточнення даних участі в бойових діях на території ДР Афганістан в період проходження військової служби ,  направлені запити до Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації (вих. від 15.12.2017 р. №2933, від 15.12.2017 р. №2934) та до Центрального архіву Міністерства оборони Республіки Узбекистан (вих. від 30.03.2018 р. №1053).
В архівних довідках, що надійшли на адресу Соборного РВК,  зазначено, що в наказах командира військової частини НОМЕР_1 за період березень 1982 р. - липень 1982 р., командира військової частини НОМЕР_2 за період липень 1982 р. грудень 1983 р. участь у бойових діях ОСОБА_1 не відображена. За таких обставин видати довідку про період перебування на території ДР Афганістан не вбачається можливим. В разі надання додаткової інформації Соборний РВК повернеться до розгляду даного питання. 
Про обізнаність позивача щодо наявності відповіді відповідача від 22.05.2018 року   за вих.№ 1757 на його заяву від 28.11.2017 року щодо надання довідки про перебування в ДР Афганістан, свідчить також текст позову, в якому позивач зазначив, що він на протязі 2018-2019 років з періодичністю в один-два місяці приходив до РВК, де черговий службовець направляв його на особистий прийом до офіцерів різного рангу з даного питання.
За приписами ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою ст. 123 цього Кодексу.
Суд першої інстанції при прийнятті ухвали використав практику  Європейського Суду з прав людини, згідно якої у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Згідно з висновками викладеними у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Фогарді проти Сполученого Королівства, право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави, а також і рішення Європейського суду з прав людини Устименко проти України, яке набуло статусу остаточного 29.01.2016 року, про те, що причини поважності пропуску строку звернення до суду повинні бути досліджені судом та повинні бути обґрунтованими та вмотивованими.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.).
В матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення позивача до суду з відповідним позовом.
Викладене свідчить, що позивач при незгоді із бездіяльністю відповідача щодо не видачі йому відповідної довідки , не був обмежений в доступі до суду, ним не наведено обставин та відповідних доказів, які би свідчили про об`єктивну неможливість вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав з моменту отримання від відповідача відповіді від 22.05.2018 року за вих.№1757, причин поважності пропуску строку суду позивачем не надано.
Зважаючи на обставини справи, судову практику та норми КАС України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до адміністративного суду з цим позовом,  що на тій стадії розгляду справи судом першої інстанції зумовило процесуальний наслідок у вигляді постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.
Оскільки ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального законодавства, підстави для скасування ухвали суду відсутні.
Керуючись ст. 294, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,- 
                                                   
ПОСТАНОВИВ:
         
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 27 жовтня 2020 року по адміністративній справі   № 160/8905/20     – залишити без змін.
Постанова суду  набирає законної сили 03 червня 2021 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 30 діб.    

Головуючий - суддя                                                            Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай