Справа № 308/4967/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22.06.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника – адвоката Деяка В.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/88/20 за апеляційною скаргою захисника – адвоката Деяка в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11. 06. 2019.
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..
З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 052105 від 01. 05. 2019 та постанови судді від 11. 06. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 01. 05. 2019 о 00 год. 15 хв. по вул. Сріблястій в м. Ужгороді, керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, при цьому відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник – адвокат Деяк В.Ю. просить постанову судді скасувати, провадження в справі закрити. Зауважує, що справу суддя розглянув без участі ОСОБА_1 , внаслідок чого вона була позбавлена права на захист.
В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що вину у вчинені правопорушення не визнає, від проходження медичного огляду не ухилялася, а будучи знервованою внаслідок сварки в сім`ї, потрапила у ДТП, після отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень втратила свідомість та прийшла до тями вже коли на місце події прибула карета швидкої та поліція. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та поганого самопочуття не змогла поїхати для проходження медогляду до закладу охорони здоров`я. 
Будучи неодноразово належним  чином повідомленою про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1   на розгляд справи  щодо неї не з`явилася, остання рухом справи не цікавилась, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому 

-2-

враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника – адвоката Деяка В.Ю., який не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , яка обізнана про день, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
Заслухавши пояснення захисника – адвоката Деяка В.Ю., який підтримав апеляційну скаргу подану в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши наявні та додані захисником докази, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника – адвоката Деяка В.Ю. не підлягає задоволенню з таких підстав. 
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки 

-3-

транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 052105 від 01. 05. 2019 стверджується, що 01. 05. 2019 о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Сріблястій в м. Ужгороді, керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовилася у присутності двох свідків, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).
З письмових пояснень свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01. 05. 2019 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження медичного огляду в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння (а. с. 2-3).
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події чи в закладі охорони здоров`я у присутності свідків підтверджується й наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді-камер поліцейських.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та її винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області Андрусь О.О. був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався захисник під час розгляду справи апеляційним судом.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції діяв в межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_1 в тому, що вона відмовилася від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилався захисник в апеляційній скарзі та під час розгляду справи апеляційним судом.
-4-
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість вищевказаних свідків у результатах розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки всім доказам у справі, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає необґрунтованими й такими, що спрямовані виключно на ухилення останньої від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.
Посилання захисника Деяка В.Ю. у своїй апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення порушено право на захист ОСОБА_1 та інші процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги закону щодо дотримання   прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 11. 06. 2019 за відсутності  ОСОБА_1 , яка  була належним чином повідомлена про розгляд справи, про що свідчать наявні у ній розписки від 13. 05. 2019 та повторно не з`явилася на розгляд справи щодо неї без поважних причин, при цьому захисник Деяк В.Ю. 06. 06. 2019 також подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про обізнаність як ОСОБА_1 , так і захисника Деяка В.Ю. про час і місце розгляду справи. При цьому,  апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07. 07. 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
       При таких даних, судом було прийнято правильне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст. 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 у зв`язку із ДТП та внаслідок отриманих нею тілесних ушкоджень, одразу після даної події не могла об`єктивно сприймати обставини та адекватно на них реагувати, у тому числі й на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, в сукупності з іншими доказами у справі, не впливають на правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, під час оформлення ДТП у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 , перебувала у свідомості, адекватно сприймала дійсність та в присутності свідків, які й викликали поліцію по факту ДТП, а також у зв`язку з перебуванням з ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, від проходження якого ОСОБА_1 відмовилась і така відмова нею були виражена в активній формі.

-5-

При цьому, на підтвердження зазначених доводів, стороною захисту не надано жодних належних доказів про перебування ОСОБА_1 в безпорадному чи іншому стані після вчинення нею ДТП. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винною у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на неї в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана захисником – адвокатом Деяком В.Ю. апеляційна скарга - без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника – адвоката Деяка В.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11. 06. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: