ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7649/20                        Головуючий у 1-й інстанції:  Бояринцева М.А. 
                                                                                  Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 12 квітня 2021 року                                                                                м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                    Василенка Я.М.,
суддів                              Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2020 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю  «Київоблгаз збут» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, - 
                                           В С Т А Н О В И В:
ТОВ  «Київоблгаз збут» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:  
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 10.02.2020 № 6.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що  відповідно до законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про захист прав споживачів», на підставі звернення гр. ОСОБА_1 , погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 21.12.2019 № 3631-06/55618-03, керуючись наказом Держпродспоживслужби від 20.12.2017 №1207 «Про запровадження процедури відео фіксації» та Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 22.05.2019 № 469 13.01.2020 Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області видано наказ «Про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю)», яким наказано заступнику начальника відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів здійснити позапланову перевірку ТОВ «Київоблгаз збут» в період з 15.01.2020 по 16.01.2020 рік за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. 8 березня, 37 на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів. 
13.01.2020 видано направлення (посвідчення) на проведення заходу № 103. 
За наслідком здійснення позапланового заходу Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 10-05.3/000007 від 15.01.2020 (далі - акт перевірки). 
У розділі VI «Опис виявлених порушень» акту перевірки зафіксовано порушення позивачем статей 10, 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначено, що після ознайомлення з результатами перевірки та описом виявлених порушень представник суб`єкта господарювання відмовився від підпису та отримання акту перевірки, натомість, надали пояснення про причини відмови у допуску до проведення перевірки відповідно до направлення проведення позапланової перевірки від 13.01.2020 № 103, що зафіксовано засобами відео та аудіо фіксації. 
Вказаний акт перевірки скерований відповідачем ТОВ «Київоблгаз збут» супровідним листом від 21.01.2020 № СЛ-159-41701-0120 та повідомлено, що 10.02.2020 з 10-00 год. до 13-00 год. відбудеться розгляд справи про накладення стягнення. 
05.02.2020 позивачем подано заперечення до акту перевірки, де вказано, що не допустило представників Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до проведення перевірки через відсутність уніфікованої форми акту, користуючись правом відповідно до статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», про що повідомило поясненнями про відмову у допуску до проведення перевірки відповідно до направлення (посвідчення) на проведення позапланової перевірки від 13.01.2020 № 103. 
В подальшому, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «про захист прав споживачів» від 10.02.2020 № 6, якою постановлено за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних доходів громадян та порушення умов договору між споживачем та виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги) застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» штраф у розмірі 1 846, 49 грн.
Не погоджуючись з вказаною вище постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду для захисту своїх прав і законних інтересів.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішень діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб, визначений законодавством України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову відсутні.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що станом на час здійснення позапланового заходу не затверджено та не оприлюднено у встановленому законом порядку уніфіковану форму акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, що відповідають Методиці, яка була затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342, з огляду на що, з урахуванням положень статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V ТОВ «Київоблгаз збут» не допустило відповідача до здійснення позапланового заходу, що, в свою чергу, виключає можливість останнього встановити порушення як таке.
Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Тобто, необхідними умовами для проведення позапланового заходу суб`єкта господарювання за зверненням фізичної особи є: 1) отримання погодження відповідного органу та 2) обов`язок його пред`явлення особі, що перевіряється.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) мас право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.
За положеннями частини 15 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Частиною 2 статті 5 Закону № 877-V встановлено, що орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.
Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - Методики), розробляються Державною регуляторною службою України, і затверджуються Кабінетом Міністрів України. Такі Методики затверджені Постановою КМ України від 10.05.2018 за № 342.
Пунктом 2 цієї постанови визнані такими, що втратили чинність: Постанова КМ України від 28.08.2013 за № 752 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)»; Постанова КМ України від 24.05.2017 за № 362 «Про внесення змін до методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)»; п. 20 змін, що вносяться до постанов КМ України, затверджених Постановою КМ України від 18.12.2017 за № 1103.
Переліки питань залежно від ступеня ризику містяться виключно в уніфікованих формах актів, затверджених органами державного нагляду (контролю) відповідно до Методики, затвердженої постановою КМ України від 10.05.2018 за № 342.
Отже, з початком застосування нових Методик всі критерії та уніфіковані форми актів, розроблені органами державного нагляду (контролю) на підставі Методик, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, що втратили чинність згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 за № 342, є нечинними.
Органи державного нагляду (контролю), які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом порядку уніфіковані форми актів, що відповідають новій Методиці, втратили можливість проведення заходів державного нагляду (контролю), оскільки за результатами перевірок можливо складання актів перевірок виключно за уніфікованою формою.
Тобто, якщо органом державного нагляду (контролю) не затверджена та не оприлюднена на власному офіційному веб сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).
Така правова позиція щодо правомірності недопуску до здійснення державного нагляду (контролю) посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом порядку уніфіковані форми актів, що відповідають новій Методиці, висловлена Державною регуляторною службою України та оприлюднена на власному офіційному веб сайті. Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів оприлюднення уніфікованих форм актів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 117 затверджено Порядок накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів (далі - Порядок № 117), який визначає процедуру накладення стягнень уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальних органів з суб`єктів господарювання - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 117 на суб`єктів господарювання накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів".
У відповідності до частини 1 статті 23 Закону № 1023-XII у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: 1) відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 4) виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 5) реалізацію продукції, забороненої відповідним державним органом для виготовлення та реалізації (виконання, надання), - у розмірі п`ятисот відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 6) реалізацію небезпечного товару (отрути, пестицидів, вибухо- і вогненебезпечних речовин тощо) без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання - у розмірі ста відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, але не менше двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 7) відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених     Законом України     "Про електронну комерцію") - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 8) створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 9) невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 10) реалізацію товару, строк придатності якого минув, - у розмірі двохсот відсотків вартості залишку одержаної для реалізації партії товару, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 11) порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 12) обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 цього Закону, - у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Надаючи оцінку рішенню Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 10.02.2020 № 6, колегія суддів зауважує, що з урахуванням приписів чинного законодавства, за умов незатвердження та неоприлюднення відповідачем у встановленому порядку уніфікованих форм актів, які відповідають новій Методиці, позивач законно відмовив представникам Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області у проведенні перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області підстав для винесення оскаржуваної постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 10.02.2020 № 6, і, як наслідок, про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.
Надаючи оцінку доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З наявних в матеріалах справи платіжних доручень вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в сумі 2   102, 00 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 3   153, 00 грн., які слід стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю  «Київоблгаз збут».
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю  «Київоблгаз збут» задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 10.02.2020 № 6.
Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Балукова, б. 22, код ЄДРПОУ 40323081) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, б. 2Г, літ. А, код ЄДРПОУ 39592941) судовий збір в сумі 5   255, 00 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Василенко Я.М.

Судді:                                                                                          Ганечко О.М.

                                                                                                    Кузьменко В.В.