П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/12374/20	

 	           Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.            додаткове рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса            15 лютого 2021 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на додаткове судове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЛІДЕР БЕТОН» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРЛІДЕР БЕТОН» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній податковій службі України та Головному управлінню Державної податкової служби в Одеській області, а саме: визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 01 липня 2020 року: №1686397/43036868; №1686395/43036868; №1686392/43036868; №1686391/43036868; №1686393/43036868; №1686394/43036868; №1686396/43036868; №1686388/43036868; №1686390/43036868; №1686387/43036868; №1686389/43036868; №1686386/43036868; №1686385/43036868; №1686382/43036868; №1686383/43036868; №1686384/43036868; №1686380/43036868; №1686381/43036868; №1686379/43036868; зобов`язання зареєструвати в ЄРПН, податкові накладні: № 158 від 25 грудня 2019 року, № 145 від 23 грудня 2019 року, № 135 від 21 грудня 2019 року, № 112 від 19 грудня 2019 року, № 91 від 17 грудня 2019 року, № 121 від 20 грудня 2019 року, № 169 від 26 грудня 2019 року, № 90 від 17 грудня 2019 року, № 111 від 19 грудня 2019 року, № 120 від 20 грудня 2019  року, № 144 від 23 грудня 2019 року, № 1 від 01 червня 2020 року, № 35 від 07 червня 2020 року, № 36 від 07 червня 2020 року, № 45 від 08 червня 2020 року, № 58 від 09 червня 2020 року, № 70 від 10 червня 2020 року, № 71 від 10 червня 2020 року, № 72 від 10 червня 2020 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року задоволено адміністративний позов.
Додатковим судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з вказаним додатковим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про прийняття додаткового судового рішення.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про стягнення з апелянта витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, є помилковим, так як позивачем не обґрунтовано розмір таких витрат належними доказами.
Крім того, апелянт вважає завищеним розмір заявлених позивачем витрат, так як він не відповідає складності даної справи та виконаній адвокатом роботі.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про розподіл судових витрат, так як ним належним чином обґрунтовано розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала – скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 жовтня 2020 року між адвокатом Гершман Л.В. та ТОВ «ДОРЛІДЕР БЕТОН» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №26/10.
Відповідно до п. 2. додаткової угоди № 1 від 26 жовтня 2020 року, правова допомога полягає у наступному: визначення правової позиції; аналіз судової практики; підготовка та складення позовної заяви та інших процесуальних документів до суду, у яких існує доцільність; збирання доказів, в тому числі шляхом направлення адвокатських запитів; участь в судових засіданнях: виконання інших дій в інтересах клієнта.
Згідно п. 5 Додаткової угоди № 1 від 26 жовтня 2020 року, вартість однієї години з надання послуг правовій допомоги складає 1  000,00 (одна тисяча) грн.
Згідно акту наданих послуг від 30 січня 2021 року адвокатом надано наступні послуги: 1) проведення адвокатом та керівництвом ТОВ «ДОРЛІДЕР БЕТОН» зустрічі для обговорення та визначення стратегії та правової позиції (1 година) – 1000,00 грн.; 2) аналіз чинного законодавець та судової практики на предмет відповідності обраного позивачем способу захисту законодавству (2 години) – 2000,00 грн.; 3) підготовка (складення) проекту позовної заяви (4 години) – 4000,00 грн.; 4) збирання та копіювання доказів, які долучено до позовної заяви для суду та відповідачів (2 години) – 2000,00 грн.; 5) направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку (30 хвилин) – 500 грн.; 6) підготовка заяви про усунення недоліків позовної заяви (30 хвилин) – 500 грн.; 7) аналіз відзиву ГУ ДПС в Одеській області, аналіз судової практики в частині позиції, висловленої відповідачем у відзиві (1 година) – 1000,00 грн.; 8) підготовка відповіді на відзив відповідача, клопотання про залучення відповіді на відзив до матеріалів справи (2 години 30 хвилин) – 2500,00 грн.; 9) направлення відповіді на відзив засобами поштового зв`язку (30 хвилин) – 500,00 грн.; 10) складання заяви про ухвалення додаткового рішення (1 година) – 1000,00 грн.;
На підтвердження фактично понесених товариством витрат, адвокатом надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 30/01 від 30 січня 2021 року, на суму 15000,00 грн.
За наслідком розгляду заяви позивача про прийняття додаткового судового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу, судом першої інстанції зроблено висновок про її задоволення та стягнуто понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
В даному випадку, у поданому товариством адміністративному позові зазначено про необхідність проведення розподілу понесених судових витрат за наслідком розгляду справи.
В свою чергу, судом першої інстанції за наслідком розгляду справи проведено розподіл судових витрат та стягнуто на користь товариства понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, чим фактично вирішено питання розподілу судових витрат у даній справі.
При цьому, після закінчення розгляду справи позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі для вирішення питання розподілу судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу, у сумі 15  000,00 грн.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу, у межах доводів та вимог апеляційної скарги податкового органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, сторони у справі (крім суб`єктів владних повноважень) мають право на розподіл понесених витрат на правничу допомогу адвоката.
При цьому, розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Крім того, розмір таких витрат має бути співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами.
В свою чергу, на підтвердження понесених витрат, до прийняття судом рішення, позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 26 жовтня 2020 року, додаткову угоду до договору № 1 від 26 жовтня 2020 року, акт наданих послуг № 30/01 від 30 січня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 30/01 від 30 січня 2021 року.

В даному випадку, з наданого опису робіт вбачається, що адвокатом виконано наступні види робіт: проведення зустрічі з клієнтом для обговорення, визначення стратегії та правової позиції; аналіз чинного законодавства та судової практики; підготовка (складення) проекту позовної заяви; збирання та копіювання доказів, направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку, підготовка заяви про усунення недоліків позовної заяви, аналіз відзиву, підготовка відповіді на відзив; направлення відповіді на відзив засобами поштового зв`язку; складання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
В даному випадку, судом першої інстанції здійснено розгляд даної справи, як справи незначної складності, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
При цьому, за надання правової допомоги у справі незначної складності адвокатом отримано 15  000,00 грн., що в 7 разів більше встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2020 році.
Враховуючи викладене, зазначена вище плата за надані адвокатом послуги, а саме: зустрічі з клієнтом; аналіз законодавства, судової практики та відзиву; копіювання документів; відвідування пошти; складання 4 процесуальних документів (включаючи заяву про виправлення недоліків у раніше складеній позовній заяві), на переконання колегії суддів, є завищеною та не відповідає складності даної справи.
Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що зазначена товариством сума судових витрат не підлягає стягненню з податкового органу.
Між тим, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки зазначеним вимогам КАС України, а як наслідок зроблено помилковий висновок про задоволення вимог товариства у цій частині.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області – задовольнити частково.
Додаткове судове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року – скасувати.
Залишити без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЛІДЕР БЕТОН» про ухвалення додаткового судового рішення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.