ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України 

12 квітня 2021 року 
м. Харків

справа № 2-1078/11
провадження 22ц/818/651/21 

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого – Котелевець А.В., 
суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря – Кравченко О.О.,

імена (найменування) сторін:
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», 
заінтересовані особи – Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_1 ,
представник – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року в складі судді Янцовської Т.М., 

у с т а н о в и в:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі – ТОВ «АНСУ») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 21 листопада 2013 року Червонозаводським районним судом міста Харкова у справі № 646/10711/13-ц заяву ТОВ «АНСУ», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ПАТ «ПУМБ», Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі – Червонозаводський ВДВС Харківського МУЮ), про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Замінено у виконавчих провадженнях № 35658599 та № 35660873 стягувача ПАТ «ПУМБ» на ТОВ «АНСУ».
13 листопада 2014 року Червонозаводським районним судом міста Харкова видано два дублікати виконавчих листів, які пред`явлені для виконання до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі – Червонозаводський ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області), який реорганізований у Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харків), де в свою чергу відкрито два виконавчих провадження № 49056462 та № 49056600 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» заборгованості за кредитним договором.
Також стягувач зазначив, що 11 травня 2017 рок державний виконавець Червонозаводського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області виніс за виконавчими провадженнями № 49056462 та № 49056600 постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Заявник вказував, що на адресу стягувача виконавчі документи не надходили, строк для пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання закінчується 11 травня 2020 року, рішення суду до цього часу не виконано.
Посилаючись на вищевикладене, ТОВ «АНСУ» просило суд видати: дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-1078/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 702,68 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі – НБУ) станом на 06 липня 2011 року складає 53 435,77 грн; дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-1078/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУБМ» судового збору в розмірі 477,62 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 травня 2020 року у задоволенні заяви ТОВ «АНСУ» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підставою для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа. Проте, ТОВ «АНСУ» не надало доказів втрати виконавчого листа, і з матеріалів справи не вбачається, що виконавчі листи направлялись на адресу стягувача та були втрачені при пересилці.

26 травня 2020 року ТОВ «АНСУ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року та ухвалити нову постанову про задоволення заяви ТОВ «АНСУ» про видачу дублікату виконавчого листа. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що втрата при пересилці оригіналу виконавчого листа відбулася не з вини стягувача, отже останньому зазначені обставини невідомі та не можуть бути встановлені. Зазначає, що факт втрати оригіналу виконавчого листа підтверджується скаргою № 6694, поданою 21 травня 2019 року на ім`я начальника Червонозаводського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області, та відповіддю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Міністерства юстиції України.

ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_1 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 червня 2020 року ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харків від 12 травня 2020 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки стягувачем належним чином не доведено факт втрати виконавчого листа.
Крім того, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 11 травня 2020 року. Питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не вирішувалось. 

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «АНСУ» задоволено частково.
Постанова Харківського апеляційного суду від 30 червня 2020 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що, судом залишено поза увагою те, що стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів до сливу строку пред`явлення їх до виконання, тому заява вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Вирішуючи спір, апеляційний суд у порушення статті 81 ЦПК України не дослідив усіх доказів, не встановив усіх обставин, що мають значення для справи, а саме обставин, що пов`язані з відправкою та отриманням оригіналів виконавчих листів, що призвело до передчасного висновку про недоведеність факту їх втрати.
Крім того, в матеріалах справи відсутня постанова державного виконавця від 11 травня 2017 року про повернення виконавчих документів стягувачу, до заяви не додано довідку стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчих документів, а також судом апеляційної інстанції не досліджено матеріали виконавчого провадження на предмет належного надсилання виконавчих листів та вручення таких стягувачу, що має важливе значення для правильного вирішення спору. 

Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (частина перша статті 417 ЦРПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати рішення суду повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 18 червня 2012 року позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 702,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06 липня 2011 року складає 53 435,77 грн, судовий збір у розмірі 477,62 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

23 листопада 2012 року Червонозаводським районним судом міста Харкова видано два виконавчих листи № 2-1078/11.

Постановою державного виконавця від 12 грудня 2012 року відкрито виконавче провадження № 35658599 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1078/11, виданого Четвонозаводським районним судом міста Харкова 23 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором від 28 серпня 2008 року у загальному розмірі 6 702,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06 липня 2011 року складає 53 435,77 грн.

Постановою державного виконавця від 12 грудня 2012 року відкрито виконавче провадження № 35660873 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1078/11, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова 23 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» судового збору у розмірі 477,62 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

16 липня 2013 року між ТОВ «АНСУ» та ПАТ «ПУМБ» укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній відступив ТОВ «АНСУ» право вимоги, в тому числі й за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_1 .

У листопаді 2013 року ТОВ «АНСУ» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 листопада 2013 року заяву ТОВ «АНСУ» про заміну стягувача у виконавчому листі задоволено. Замінено у виконавчих провадженнях № 35658599 та № 35660873 стягувача ПАТ «ПУМБ» на ТОВ «АНСУ».

Згідно з листом від 03 червня 2014 року Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, направленим на адресу ТОВ «АНСУ», 12 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанови про повернення стягувачу виконавчих документів на підставі пунктів 2, 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». 

Відповідно до довідки ТОВ «АНСУ» від 26 червня 2014 року виконавчі листи у цивільній справі № 2-1078/11, видані Червонозаводським районним судом міста Харкова 23 листопада 2012 року, втрачені та до виконання не пред`явлені. 

У липні 2014 року ТОВ «АНСУ» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів. 

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 липня 2014 року заяву ТОВ «АНСУ» про видачу дублікатів виконавчих листів задоволено та ухвалено видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 2-1078/11 від 23 листопада 2012 року.

У грудні 2014 року ТОВ «АНСУ» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання та виправлення описки.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 грудня 2014 року заяву ТОВ «АНСУ» про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання та виправлення описки задоволено. Поновлено ТОВ «АНСУ» строк пред`явлення дублікатів виконавчих листів у цивільні справі № 2-1078/11 до виконання. Внесено виправлення в ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 листопада 2013 року.

Постановою державного виконавця від 19 жовтня 2015 року відкриті виконавчі провадження № 49056462 та № 49056600 .

14 червня 2019 року Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харків) у листі, направленому на адресу ТОВ «АНСУ», зазначив, що постановою державного виконавця від 11 травня 2017 року повернуто виконавчі документи стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та вказану постанову разом з оригіналом виконавчих документів направлено стягувачу. Виходячи зі звернення ТОВ «АНСУ» про неотримання надісланих документів вони були втрачені при пересилці.

У березні 2020 року ТОВ «АНСУ» звернулося з заявою про видачу дублікатів виконавчих документів.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. 

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. 

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. 

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань на до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00).

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною першою статті 360 ЦПК України (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця виждати його дублікат.

Згідно з пунктом 17.4 розділу УШ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. 

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем – довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено. 

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону України «про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

ТОВ «АНСУ» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів 30 березня 2020 року.

У матеріалах справи наявні відомості про те, що Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харків) згідно з постановою державного виконавця від 11 травня 2017 року надіслав стягувачу виконавчі листи від 13 листопада 2014 року у цивільній справі № 2-1078/11.

Відповідно до листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харків) виконавчі листи втрачені при пересилці поштою (а. с. 234 т. 1).

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19). 

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-1078/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 702,68 доларів США (шість тисяч сімсот два долари США 68 центів), що за курсом Національного банку України станом на 06 липня 2011 року складає 53 435,77 грн (п`ятдесят три тисячі чотириста тридцять п`ять грн 77 коп.).

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-1078/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судового збору в розмірі 477,62 грн (чотириста сімдесят сім грн 62 коп.) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн (сто двадцять грн 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» судовий збір в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 13 квітня 2021 року. 

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді С.С.Кругова 

Н.П.Пилипчук