ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 р.	Справа № 520/15121/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Медяник А.О. 
представник позивача - Процун О.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.01.2021 по справі №520/15121/2020
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" 
до  Північно-східного офісу Держаудитслужби   
про визнання протиправним та скасування висновку,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (далі – ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби (далі - Північно-східний офіс Держаудитслужби, відповідач), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 16.10.2020 про результати моніторингу закупівлі №UA-2020-07-10-001015-а (38340000-0 Дозиметр гамма-випромінення).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у задоволені адміністративного позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване  судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що чинне законодавство України не має спеціального документу, у якому міститься перелік заходів щодо усунення виявлених порушень під час здійснення моніторингу процедур закупівель. Судом першої інстанції не прийнято до уваги широку судову практику, згідно якої висновки контролюючих органів, які містять у зобов`язальній частині неконкретизовані та нечіткі вказівки для виконання особою, яку перевіряли, визнаються протиправними та підлягають скасуванню. Вказав, що за наслідком проведення моніторингу відповідачем складено висновок від 12.10.2020, а опубліковано його – 16.10.2020, однак відповідачем не надано жодної інформації на підтвердження перешкод щодо такої публікації датою його складання – 12.10.2020. Зауважив, що Електронна система закупівель на момент опублікування оголошення не містила необхідного функціоналу, за допомогою якого замовник мав би можливість належним чином виконати покладені Законом зобов`язання щодо зазначення інформації з приводу мови в оголошенні. Розділ «Примітки» - це розділ, в якому міститься більш докладний опис щодо предмета закупівлі, а тому замовник не має права вносити до нього будь-яку іншу інформацію щодо закупівлі, зокрема про мову. Вказав, що відповідач вказуючи на те, що інформація щодо ТУ, ГОСТ, ДСТУ має міститись у п.6 розділу ІІІ тендерної документації не зазначив, на які саме документи мав би послатись замовник при значенні екологічних вимог. Судом першої інстанції також не взято до уваги, що інформація щодо технічних та якісних характеристик предмета закупівлі визначається у Додатку 2 до тендерної документації «Технічна специфікація», який, в свою чергу,  містить такий документ як «Технічні вимоги та умови постачання Електронний прямопоказуючий дозиметр DMC 2000S 132-06-ТВтаУП-ЦРБ». Зауважив, що процедура підтвердження вимоги щодо документального підтвердження досвіду виконання аналогічних договорів у законодавстві відсутня. Крім того, позивач, самостійно може підтвердити вказану в довідці інформацію, оскільки був стороною у договорі, який зазначено як аналогічний досвід,  а також відповідну інформацію можливо перевірити на веб-сайті Prozorro.
09.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційе провадження по справі № 520/15121/2020.
24.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
24.03.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від Північно-Східного Офісу Держаудитслужби надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
25.03.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом»  про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. 
26.04.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду задоволено клопотання ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» та залучено ТОВ «ДКП «Україна» в якості третьої особи.
Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Представник відповідача, представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. 
Колегія суддів, вислухавши суддю–доповідача, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі, та відзиві на неї дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами. 
28.08.2020 ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом»  на електронному ресурсі Ргоzоrrо оголошено проведення тендеру на закупівлю "Дозиметр гамма-випромінення, ДК 021:2015:38340000-0 - Прилади для вимірювання величин", участь у якому було прийнято ТОВ "Інтербудкомплекс" та ТОВ "ДКП Україна", яке було визнано переможцем даних торгів.
21.09.2020 наказом начальника Північно-східного офісу Держаудитслужби № 191 прийнято рішення про початок моніторингу процедури закупівлі, в тому числі і закупівлі №UА-2020-07-10-001015-а (38340000-0 Дозиметр гамма-випромінення), яка оголошена відокремленим ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» з підстави - виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.
12.10.2020 за результатами моніторингу Північно-східним офісом Держаудитслужби на сайті Ргоzоrrо опубліковано висновок про результати моніторингу закупівлі  № 31-41/359, яким встановлено порушення ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» п. 8 ча. 2 ст. 21, вимог ч. 5 ст. 23, абз. 2 п. 1 ч.1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі"  від 25.12.2015 № 922-VIII (далі – Закон № 922) та зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України (далі – ГК України) і Цивільного кодексу України ( далі – ЦК України) та протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Не погодившись з таким висновком Північно-східного офісу Держаудитслужби, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.2020 №2939-XII (далі - Закон №2939).
Відповідно до ст. 1 Закону № 2939 здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Статтею 5 Закону №  2939 встановлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому вказаним Законом, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Згідно з приписами ст. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі – Положення № 43) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення № 43).
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом № 922, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно з п. 25, п.11 ч. 1 ст. 1 Закону №922 публічна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 2 вказаного закону визначено осіб, які належать до категорії замовників, які здійснюють закупівлі.
Відповідно до п.4 ч. 2 статті 8 наведеного Закону рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності підстави виявлення органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.
Частиною 4 ст.8 Закону №922 визначено, що строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (ч. 6 ст. 8 Закону №922).
Згідно з ч. 19 ст. 8 Закону №922 форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
На виконання вказаної норми наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552 затверджено Форму висновку про результати моніторингу закупівлі та Порядок заповнення форми висновку про результати моніторингу закупівлі затверджені, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.10.2020 за № 958/35241.
Судовим розглядом встановлено, що наказом начальника Північно-східного офісу Держаудитслужби від 21.09.2020 №191прийнято рішення про моніторинг процедури закупівлі № UА-2020-07-10-001015-а, який закінчено 12.10.2020. За наслідком проведення вказаного моніторингу відповідачем опубліковано висновок від 12.10.2020 № 31-41/359 про порушення ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом»  п. 8 ч.2 ст.21, ч.5 ст.23, абз. 2 п. 1 ч. 1 ст.  31 Закону №922, який затверджено керівником органу державного фінансового контролю – 16.10.2020.
Відповідно до ч. 1 ст.21 Закону № 922 оголошення про проведення відкритих торгів безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.
Інформація, яку повинно містити оголошення про проведення відкритих торгів, визначена у ч. 2 статті 21 Закону № 922.
Зокрема, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 21 Закону № 922 оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції.
Таким чином, п. 8 ч. 2 ст.21 Закону № 922 на замовника покладено обов`язок зазначити у саме у оголошенні про проведення відкритих торгів інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції.
Як вбачається зі змісту оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2020-07-10-001015-а на предмет закупівлі Дозиметр гамма - випромінювання «ДК 021:2015:38340000-0: Прилади для вимірювання величин» не містить інформації про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції, що також не заперечується відповідачем 
З огляду на викладене та враховуючи викладені вище приписи п.8 ч. 2 ст.21 Закону №922 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» вимог вказаного Закону. 
Щодо доводів позивача про неможливість виконати вимоги п. 8 ч.2 ст. 21 Закону №922, у зв`язку із відсутністю окремої графи у формі оголошення про проведення відкритих торгів, колегія суддів зазначає, що інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції замовник мав технічну можливість зазначити у наявному полі - "Примітки", що підтверджується листом Державного підприємства "Prozorro" від 26.11.2020 №206/01/3014/10, а відтак визнає слушним висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача можливості оприлюднення вказаної інформації у вищезазначеній графі. 
Щодо виявленого відповідачем порушення ч.5 ст.23 Закону № 922 з боку ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» колегія суддів зазначає. 
Як вірно зазначено судом першої інстанції відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 23 Закону № 922 замовник може вимагати від учасників підтвердження того, що пропоновані ними товари, послуги чи роботи за своїми екологічними чи іншими характеристиками відповідають вимогам, установленим у тендерній документації. У разі встановлення екологічних чи інших характеристик товару, роботи чи послуги замовник повинен в тендерній документації зазначити, які маркування, протоколи випробувань або сертифікати можуть підтвердити відповідність предмета закупівлі таким характеристикам.
Маркування, протоколи випробувань та сертифікати повинні бути видані органами з оцінки відповідності, компетентність яких підтверджена шляхом акредитації або іншим способом, визначеним законодавством.
Якщо учасник не має відповідних маркувань, протоколів випробувань чи сертифікатів і не має можливості отримати їх до закінчення кінцевого строку подання тендерних пропозицій із причин, від нього не залежних, він може подати технічний паспорт на підтвердження відповідності тим же об`єктивним критеріям. Замовник зобов`язаний розглянути технічний паспорт і визначити, чи справді він підтверджує відповідність установленим вимогам, із обґрунтуванням свого рішення.
Якщо замовник посилається в тендерній документації на конкретні маркування, протокол випробувань чи сертифікат, він зобов`язаний прийняти маркування, протоколи випробувань чи сертифікати, що підтверджують відповідність еквівалентним вимогам та видані органами з оцінки відповідності, компетентність яких підтверджена шляхом акредитації або іншим способом, визначеним законодавством.
За приписами  ст. 1, 3 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII (далі – Закон № 1264) завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки.
Довкіллям є природне навколишнє середовище, сукупність усіх живих і неживих об`єктів, що зустрічаються у певному регіоні.
Основними принципами охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності, гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей.
Стаття 152 Угоди про асоціацію України з ЄС зобов`язує Україну забезпечити імплементацію в систему публічних закупівель вимог Директиви 2014/24/ЄС Європейського Парламенту і Ради ЄС про державні закупівлі та скасування Директиви 2004/18/EC від 26 лютого 2014 (далі - Директива 2014/24/ЄС), що забезпечують більшу інтеграцію екологічних критеріїв до закуповуваних товарів, робіт і послуг, зокрема: стандартів підтвердження якості продукції та міжнародних стандартів екологічного маркування (статті 74 і 77 Директиви 2014/24 / ЄС); вимог і методів визначення вартості закуплених товарів, робіт і послуг в розрахунку їх повного життєвого циклу і додаткових витрат на екологічні, соціальні та технологічні наслідки їх використання (експлуатації) (статті 31, 68, 78-82 Директиви 2014/24 / ЄС).
Після внесення у Закон №922 змін Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» 19.09.2019 № 114-IX (далі- Закон №114) у технічну специфікацію може бути включена сукупність технічних умов, що визначають характеристики товару (товарів), послуги (послуг) або необхідні для виконання робіт щодо об`єкта будівництва, що можуть включати показники впливу на довкілля і клімат, особливості проєктування (у тому числі щодо придатності для осіб із обмеженими фізичними можливостями), відповідності, продуктивності, ресурсоефективності, безпечності, процедури забезпечення якості, вимоги щодо найменування продукції, під яким вона продається, термінологію, символи, методику випробувань і тестування, вимоги до пакування, маркування й етикетування, інструкції для користувачів, технологічні процеси й технології виробництва на будь-яких етапах життєвого циклу робіт, товару чи послуги.
Новелою Закону №114 є норма про те, що якщо крім ціни замовником встановлені інші критерії оцінки відповідно до методики оцінки, до початку електронного аукціону в електронній системі закупівель автоматично визначаються показники інших критеріїв оцінки та приведена ціна, після чого розкривається інформація про приведену ціну та перелік усіх приведених цін тендерних пропозицій/пропозицій, розташованих у порядку від найнижчої до найвищої ціни без зазначення найменувань та інформації про учасників.
З огляду на викладені вище правові норми колегія суддів визнає вірним висновок суду першої інстанції про те, що  зазначення позивачем у тендерній документації вимог до учасника застосовувати в ході виконання робіт заходи із захисту довкілля без конкретного посилання на маркування, протоколи випробувань або сертифікати суперечить вищенаведеним вимогам закону та може слугувати підставою для помилкового визначення переможця публічної закупівлі послуг, а тому неконкретизовані положення тендерної документації суперечать принципам здійснення публічних закупівель та недискримінації учасників, визначеним ст. 5 Закону №922.
Розглядаючи питання щодо виявленого відповідачем порушення ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» вимог абз. 2 п. 1 ч. 1 ст.  31 Закону №922 колегія суддів виходить з такого. 
Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст.  31 Закону №922  не відповідає встановленим абз.1 ч.3 ст. 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства;
За приписами абз.1 ч.3 ст. 22 вказаного Закону тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Згідно з вимогою підпункту 5.1 пункту 5 розділу III тендерної документації для підтвердження виконання документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів) учасники процедури закупівлі повинні надати документ (документи), що підтверджує досвід виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів).
Як вірно встановлено судом першої інстанції учасником-переможцем ТОВ "ДКП Україна" та учасником ТОВ "Інтербудкомплекс" на виконання цієї вимоги надано лише довідки в довільній формі про виконання аналогічного договору, відповідно без номеру та без дати (Досвід виконання аналогічного договору.pdf) та (Аналогічний договір pdf), які не підтверджують факт виконання аналогічних договорів, що є порушенням підпункту 5.1 пункту 5 розділу III тендерної документації.
З огляду на викладене та беручи до уваги викладені вище правові норми колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушенням позивачем вимог ст. 31 Закону №922.
Враховуючи зазначені вище правові положення та порушенням ДП «Рівненська АЕК «Енергоатом» вимог п. 8 ч.2 ст.21, ч.5 ст.23, абз. 2 п. 1 ч. 1 ст.  31 Закону №  922 колегія суддів дійшла висновку про правомірність винесеного відповідачем висновку від 16.10.2020 про результати моніторингу закупівлі №UA-2020-07-10-001015-а (38340000-0 Дозиметр гамма-випромінення), а відтак погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо його скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Посилання апелянта на порушення відповідачем строків публікації оскаржуваного висновку колегія суддів визнає необґрунтованими, з огляду на таке. 
За приписами ч.4 ст.8 Закону №922 строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
Відповідно до ч. 6 ст.8 вказаного Закону за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу начальника Північно-східного офісу Держаудитслужби №191 від 21.09.2020 розпочато моніторинг процедури закупівлі №UА-2020-07-10-001015-а (38340000-0 Дозиметр гамма-випромінення).
Повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі опубліковано 21.09.2020.
Відповідно до наданої відповідачем копії висновку про результати моніторингу закупівлі дата початку моніторингу закупівлі - 21.09.2020, дата закінчення моніторингу - 12.10.2020.
Висновок опубліковано 16.10.2020 із зазначенням дати затвердження керівником органу державного фінансового контролю - 16.10.2020.
Враховуючи викладені вище правові норми та беручи до уваги  те, що  тривалість моніторингу склала 15 робочих днів ( 21.09.2020 – 12.10.2020), висновок за його результатами складено в останній день його проведення – 12.10.2020, а опубліковано у третій робочий день після його закінчення 16.10.2020 (14 жовтня 2020 року – вихідний день), колегія суддів  дійшла висновку про дотримання відповідачем приписів  ст. 8 Закону № 922 при винесенні оскаржуваного висновку.
Щодо інших доводів сторін колегія суддів зазначає. 
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 -  без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року по справі № 520/15121/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  02.06.2021