ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8283/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 р. (суддя Лазаренко М.С., повне судове рішення складено 29.01.2021 р.)  в справі № 280/8283/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Десмі Груп» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Десмі Груп» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративного-господарського штрафу № 208954 від 25.08.2020 р. та № 208955 від 25.08.2020  р.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 р. позов задоволено, скасовано постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 серпня 2020 року № 208955, № 208954 від 25 серпня 2020 року.
          В апеляційній скарзі заступник керівника Запорізької обласної прокуратури, поданої в інтересах держави в особі Державної служби з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про встановлення порушень з боку відповідача під час габаритно-вагового контролю транспортних засобів та розгляду справ про накладення адміністративно-господарських штрафів, та наявність підстав вважати, що встановлені відповідачем вагові параметри є недостовірними, що свідчить про протиправність постанов. Зазначає, що зважування транспортних засобів відбулось на справному та належно укомплектованому ваговому обладнання, за результатами контролю складено відповідні акти проведення перевірки, акти про перевищення транспортними засобами нормативно-вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, якими визначено відповідні суми до сплати. Водіїв транспортних засобів ознайомлено   з відповідними актами, а відсутність підпису водіїв  на довідках про здійснення габаритно-вагового контролю про їх вручення не спростовує установлені факти. 
          Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про невірне встановлення навантаження на строєну вісь транспортних засобів внаслідок необхідності одночасного зважування всіх трьох  осей, а також про відсутність запрошення представника позивача на розгляд справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті. При цьому із посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 01.03.2018 р. в справі № 820/4810/17, вказує, що відсутність особи під час розгляду справи не позбавляє особу спростовувати вину у суді, тому не можу бути самостійною підставою для скасування постанови.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області на підставі направлення на перевірку № 010125 від 20.07.2020 року на ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30  проведено перевірку транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .
Під час перевірки посадовими особами відповідача складений акт № 031694 від 21.07.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, який містить наступні відомості: "автомобіль: марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп WIELTON, номерний знак НОМЕР_3 ; найменування вантажу: «Пшениця», фактична маса 40,55 т. (нормативно допустима 40 т.); осьові навантаження: 1) 6,15 т., 2) 7,5 т., 3) 9,25 т., 4) 8,55 т., 5) 9,1 т. (при нормативно допустимих на одиночну вісь - 11 т., на строєну вісь - 22 т.)". 
Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, а також талон (чек) про зважування, не складалися та не видавалися.
За результатами проведеної перевірки відповідачем також складено акт № 221446 від 21.07.2020 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано: "...абзац 16 пункту 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Перевищення склало 22,27% ..."
Водій ОСОБА_1 з актом перевірки № 221446 від 21.07.2020 року не погодився, зазначивши, що вантаж сипучий.
На підставі зазначеного акту відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 208955 від 25 серпня 2020 року, відповідно до якої з позивача стягнуто адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000,00 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відповідальність передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»). 
22.07.2020 року відповідачем на підставі направлення на перевірку № 010125 від 20.07.2020 року на ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30  проведено перевірку транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_4 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 .
Під час перевірки посадовими особами відповідача  складений акт № 031665 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, який містить наступні відомості: "автомобіль: марки MAN, номерний знак НОМЕР_6 , напівпричіп WIELTON, номерний знак НОМЕР_7 ; найменування вантажу: «Пшениця», фактична маса 40 т. (нормативно допустима 40 т.); осьові навантаження: 1) 6,0 т., 2) 8,7 т., 3) 8,65 т., 4) 7,95 т., 5) 8,65 т. (при нормативно допустимих на одиночну вісь - 11 т., на строєну вісь - 24 т.)".
Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, а також талон (чек) про зважування, не складалися та не видавалися.
За результатами проведеної перевірки відповідачем також складено акт № 221485 від 22.07.2020 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано: "... абзац 16 пункту 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Перевищення склало 14,77%...".
Водій ОСОБА_2 по суті пояснень до акту № 221485 від 22.07.2020 року не надав, лише зазначив що працює водієм в ТОВ «ДЕСМІ ГРУП».
На підставі зазначеного акту відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 208954 від 25 серпня 2020 року, відповідно до якої з позивача стягнуто адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відповідальність передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Судом першої інстанції зазначено, що посадовими особами відповідача в процесі оформлення актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року та № 031665 від 22.07.2020 року, а також актів про проведення перевірки додержання вимого законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 221446 від 21.07.2020 року та № 221485 від 22.07.2020 року, ані довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, ані квитанція (чек) про зважування не складалися та не видавалися працівникам (водіям) позивача, що є грубим порушенням вимог пункту 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, що, на думку суду першої інстанції,  свідчить про фактичну відсутність точного вагового контролю.  
Судом першої інстанції також вказано про неврахування відповідачем в процесі розгляду проваджень розбіжностей вагових параметрів, наявних у товарно-транспортних накладних та матеріалах перевірки, що прямо вказує на фактичну відсутність й документального контролю.
Суд першої інстанції вказав, що відповідачем на адресу позивача повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не надсилалось, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості брати участь у розгляді справи, надавати свої заперечення, пояснення, міркування.
Судом першої інстанції зазначено, що відомості про зважування транспортних засобів та вантажу вантажовідправником і вантажоодержувачем, які містяться в товаросупровідних документах (товарно-транспортних накладних № 98 від 21.07.2020 року та № 120 від 22.07.2020 року), істотно відрізняються від даних, внесених відповідачем в акти про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів.
Крім того, зазначив, що застосування посадовими особами відповідача способу зважування, інформація про який міститься в актах про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року та № 031665 від 22.07.2020 року, а також в актах про проведення перевірки додержання вимого законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 221446 від 21.07.2020 року та № 221485 від 22.07.2020 року, прямо суперечить вимогам Закону, оскільки вагове обладнання повинно забезпечувати можливість здійснення саме по-осьового зважування транспортного засобу у русі, тобто - зважування будь-якої здвоєної та/або строєної осі автомобілю чи причепу має відбуватися одночасно (в динаміці) та мати наслідком отримання єдиного (підсумкового) результату. 
Також суд першої інстанції вважав, що  матеріали справи не містять жодних доказів, що після встановлення факту перевищення нормативно допустимих вагових параметрів пропонувалося позивачу чи його водію привести їх у відповідність з установленими нормативами, не заборонено подальший рух до внесення плати за його проїзд.
Оскільки визначення вагових параметрів транспортних засобів позивача  здійснено з порушенням відповідного порядку,  суд першої інстанції вважав, що отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними.
Враховуючи приведене, не надання відповідачем доказів порушення позивачем вимог Закону України «Про автомобільний транспорт»,  суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не може нести відповідальність на підставі абз. 15, 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому скасував постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 208955 від 25 серпня 2020 року та № 208954 від 25 серпня 2020 року.
Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 22.07.2020 р.  управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області у пункті габаритно-вагового контролю, розташованого  на ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30,  проведено зважування транспортного засобу марки «MAN», номерний знак НОМЕР_8 ,  з причіпом  марки Wielton моделі  NW3, номерний знак НОМЕР_7 , перевізник – ТОВ «Десмі Груп», водій ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.07.2020 р. № 038665 під час  проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу встановлено наступне навантаження на осі (тонн): 1) 6,05; 2) 8,7; 3) 8,65; 4) 7,95; 5) 8,65, повна маса транспортного засобу – 40 тонн.
22.07.2020 р. відповідачем  складено акт № 031665 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого  фактичне навантаження на строєну вісь складає 8,65, 7,95, 8,65 при нормативно допустимому 22.
Водій ОСОБА_2 ознайомлений з актом, про що свідчить його підпис.
Актом № 221485 від 22.07.2020 р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом  встановлено порушення ТОВ «Десмі Груп» абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення склало  14,77%. Акт містить  підпис водія ОСОБА_2 . 
Постановою управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 25.08.2020 р. № 208954 з ТОВ «Десмі Груп» за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» стягнуто адміністративно-господарський штраф в сумі 17  000 грн.
21.07.2020 р.  управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області у пункті габаритно-вагового контролю, розташованого  на ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30,  проведено зважування транспортного засобу марки «MAN», номерний знак НОМЕР_9 ,  з причіпом  марки Wielton моделі  NW-3, номерний знак НОМЕР_3 , перевізник – ТОВ «Десмі Груп», водій ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.07.2020 р. № 038694 під час  проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу встановлено наступне навантаження на осі (тонн): 1) 6,15; 2) 7,5; 3) 9,25; 4) 8,55; 5) 9,1, повна маса транспортного засобу – 40,44 тонн.
21.07.2020 р. відповідачем  складено акт № 031694 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого  фактичне навантаження на строєну вісь складає 9,25, 8,55, 9,1 при нормативно допустимому 22.
Водій ОСОБА_1 ознайомлений з актом, про що свідчить його підпис.
Актом № 221446 від 21.07.2020 р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом  встановлено порушення ТОВ «Десмі Груп» абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, перевищення склало  22,270%. Акт містить  напис водія ОСОБА_1 про незгоду з результатами зважування, вантаж сипучий.
Постановою управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 25.08.2020 р. № 208955 з ТОВ «Десмі Груп» за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» стягнуто адміністративно-господарський штраф в сумі 34  000 грн.
Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів здійснювався за допомогою приладу автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-АS2-PWIA № 17-398 із вантажоприймальними платформами № 17-811 та № 17-812, які мають сертифікат відповідності № UA.TR.002.CВ.0303-17 Rev.0 від 29.11.2017 р. та сертифікат  перевірки типу № UA.TR.002.CT.0115-17 Rev.0 від 27.11.2017 р.
Засоби, за допомогою яких здійснено габаритно-ваговий контроль, мають свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 28.06.2020 р. № 1733М879605820, чинне до 23.06.2021 р., який відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010.
Той факт, що саме цей засіб використано при зважуванні підтверджено талонами зважуванням від 21.07.2020 р. № 2391 та від 22.07.2020 р. № 2585.
Зазначені докази подані апелянтом разом з апеляційною скаргою та прийняті судом
Цими доказами підтверджено, що зважування транспортних  засобів позивача здійснено на справному та належно укомплектованому ваговому обладнанні.  
Спірним під час апеляційного перегляду справи є дотримання відповідачем процедури проведення габаритно-вагового контролю,  процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а також доведеності порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі – Закон № 3353-ХІІ), відповідно до частини другої  статті 29  якого  з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі – Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого  державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:
- наявність визначених  ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки  здійснення габаритно-вагового контролю.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування»   (далі - Порядок № 879).
Відповідно до пункту  3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).
За змістом пункту 6 Порядку № 879  габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до пункту 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Пунктом 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги  4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів  11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Частиною четвертою  статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  від 05.04.2001 р. №   2344-III (далі – Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Як вказано вище, під час проведення габаритно-вагового контролю 22.07.2020 р. транспортного засобу марки «MAN», номерний знак НОМЕР_8 ,  з причіпом  марки Wielton моделі  NW3, номерний знак НОМЕР_7 , встановлено, що навантаження  на строєну вісь складає 8,65, 7,95, 8,65 т  при нормативно допустимій 22,0 т, що перевищує нормативно допустимий показник на 14,77%.  
Під час проведення габаритно-вагового контролю 21.07.2020 р. транспортного засобу марки «MAN», номерний знак НОМЕР_9 ,  з причіпом  марки Wielton моделі  NW-3, номерний знак НОМЕР_3 , перевізник – ТОВ «Десмі Груп», водій ОСОБА_1 , встановлено, що навантаження на строєну вісь становить 9,25, 8,55, 9,1 при нормативно допустимому 22, що перевищує нормативно допустимий показник на  22,270%.
Згідно з абзацами 15 та 16 частини першої   статті 60 Закону № 2344-ІІІ   за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: 
перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на доведеність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 14,7%  та на 22,270% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу довідками про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.07.2020 р. № 038665 та від 21.07.2020 р. № 038694, актами від 22.07.2020 р. № 031665 та від 21.07.2020 р. № 031694  про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, актами № 221485 від 22.07.2020 р. та № 221446 від 21.07.2020 р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, є обґрунтованим застосування до позивача відповідачем адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17  000 грн. постановою  від 25.08.2020 р. № 208954  та в розмірі 34  000 грн.  постановою від 25.08.2020 р. № 208955 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Суд визнає необґрунтованими висновки суду першої інстанції  про недоведеність порушення позивачем статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», про недотримання відповідачем процедури здійснення габаритно-вагового контролю та процедури прийняття оскаржених постанов. 
Так, суд вказує на неправильне встановлення судом першої інстанції про те, що довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та талони (чеки) про зважування не складалися та не видавалися.
З цього питання суд констатує, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, не дотримано принципу офіційного з`ясування обставин справи, що потягло за собою неправильне вирішення справи. 
Як зазначено вище, апелянтом до апеляційної скарги додані довідки   про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.07.2020 р. № 038665 та від 21.07.2020 р. № 038694,  як й інші докази на підтвердження правомірності постанов відповідача.
Судом зазначені докази прийняті, адже судом першої інстанції не дотримано приписи процесуального законодавства, які регулюють питання подання доказів. 
Так, провадження у цій справі відкрите судом першої інстанції 07.12.2020 р., ухвалою про відкриття провадження у справі надано відповідачу строк 15 днів  з дня отримання ухвали на подання відзиву та документів на обґрунтування позиції.
Ухвала отримана відповідачем 15.12.2020 р., а уточнена позовна заява отримана відповідачем 21.12.2020 р.
Рішення судом першої інстанції ухвалено 29.12.2021 р., тобто до закінчення строку на подана відзиву на позову заяву та подання доказів.
При цьому в порушення частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до якої суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, судом першої інстанції не витребувано докази стосовно дотримання відповідачем процедури здійснення проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, довідок про результати здійснення габаритно-вагового контролю тощо.
Поданими апелянтом довідками про результати здійснення габаритно-вагового контролю доводиться правомірність висновку відповідача про перевищення ваги вантажем, який перевозився позивачем, та спростовує висновок суду першої інстанції про недотримання відповідачем пункту 18 Порядку  № 879 та фактичну відсутність точного вагового контролю.  
Також є необґрунтованим висновок суду першої інстанції  про неврахування в процесі розгляду проваджень відповідачем розбіжностей між ваговими параметрами, наявними у товарно-транспортних накладних, та матеріалах перевірки, що прямо вказує на фактичну відсутність й документального контролю.
Так, відповідно до підпункту 5-1 пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
В цьому випадку  здійснювався габаритно-ваговий контроль у пункті габаритно-вагового контролю, в яких, як встановлено пунктом 6 Порядку № 879, не здійснюється документальний контроль.
Відповідно, оскільки під час здійснення габаритно-вагового контролю в пункті габаритно-вагового контролю не провадиться документальний контроль, є безпідставними висновки суду першої інстанції про неврахування суб`єктом владних повноважень розбіжностей між  ваговими параметрами, вказаними в товарно-транспортних накладних, та параметрами, встановленими  в ході  перевірки. 
Зазначення судом першої інстанції про застосування посадовими особами відповідача способу зважування, який прямо суперечить вимогам Закону, оскільки вагове обладнання повинно забезпечувати можливість здійснення саме по-осьового зважування транспортного засобу у русі, тобто зважування будь-якої здвоєної та/або строєної осі автомобілю чи причепу має відбуватися одночасно (в динаміці) та мати наслідком отримання єдиного (підсумкового) результату, також є необґрунтованим.
Так,  під вимірюванням  (зважуванням) у Порядку № 879 розуміється  процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
На цей час відсутня відповідна методика, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, яким є Мінекономрозвитку України.
Проте відсутність  такої методики не позбавляє спеціально уповноважені органи компетенції із проведення габаритно-вагового  контролю.
Стосовно застосування способу зважування, який прямо суперечить закону, як вважав суд першої інстанції, суд зазначає, що вагове обладнання, застосоване відповідачем при проведення габаритно-вагового контролю, яке, доречи, є сертифікованим, пройшло повірку та має   свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 28.06.2020 р. № 1733М879605820, чинне до 23.06.2021 р., передбачає визначення  саме по-осьового навантаження.   
Крім того, приведеними вище положеннями пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а також технічними характеристиками вагового обладнання, використаного при здійснення габаритно-вагового контролю, спростовуються висновки суду першої інстанції про невірне встановлення навантаження на строєну вісь внаслідок  необхідності  одночасного зважування всіх трьох осей.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції з цього питання не враховане незмінність значення як при сумуванні по-осьового навантаження, так і при одночасному зважуванні трьох осей.
Зазначення судом першої інстанції, що  матеріали справи не містять жодних доказів, що після встановлення факту перевищення нормативно допустимих вагових параметрів пропонувалося позивачу чи його водію привести їх у відповідність з установленими нормативами, не заборонено подальший рух до внесення плати за його проїзд, у контексті спірних правовідносин не спростовує правомірності проведення габаритно-вагового контролю та не нівелюють результати такого контролю, адже  не здійснення відповідачем дій із пропонування водієві провести габаритно-вагові параметри вантажу у відповідність до встановлених норм не вказує на відсутність з боку перевізника перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а тимчасова затримка транспортного засобу не належить до компетенції відповідача, як й притягнення до адміністративної відповідальності.
Стосовно не дотримання відповідачем процедури накладення адміністративно-господарського штрафу в тій частині, що  відповідачем на адресу позивача повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не надсилалось, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості брати участь у розгляді справи, надавати свої заперечення, пояснення, міркування, суд зазначає таке.
За змістом пунктів 25 – 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з  додатком 5.
Верховним Судом в постанові від 01.03.20218 р. в справі № 820/4810/17 висловлена наступна правова позиція з аналогічного питання: «…відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.».
Таким чином, оскільки інші підстави, за якими суд першої інстанції вважав протиправними постанови, суд визнав необґрунтованими та такими, що не тягнуть за собою скасування постанов, лише порушення порядку повідомлення позивача про час розгляду справи не може бути підставою для скасування  постанов про накладення адміністративно-господарського штрафу.
Підсумовуючи викладене, суд констатує  відсутність підстав для задоволення позову.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції  неповно з`ясовані  обставини, що мають значення для справи,  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 р.  в справі № 280/8283/20 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 р.  в справі № 280/8283/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Десмі Груп» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов скасувати.
Ухвалити в справі № 280/8283/20 нове рішення.
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Десмі Груп» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 31.05.2021 р.  та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 31.05.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко