УХВАЛА

19 травня 2021 року 
Київ
справа №160/10294/20
адміністративне провадження №К/9901/16809/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 160/10294/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань (далі - відповідач-1), Виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича (далі - відповідач-2), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі - відповідач-3) про визнання неправомірними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,
УСТАНОВИВ:
11 травня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (надіслано засобами поштового зв`язку 07.05.2021).
Позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому, з урахуванням клопотань про зміну предмету позову, просить:
- Визнати дії виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича, направлені на звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава - неправомірними;
- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 14.07.2020 року № 93 ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на 2020 рік»;
- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 13.08.2020 року № 514-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава;
- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 20.08.2020 року № 531-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава;
- Визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 13.10.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава;
- Поновити ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді першого заступника територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, а за відсутності такої посади на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі;
- Стягнути з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2020 по дату винесення судового рішення..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, яке було залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року, адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від 13.08.2020 року № 514-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від 20.08.2020 року № 531-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від 13.10.2020 року № 616-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.
Стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42 224,56 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 552,40 грн.
Оскаржуючи оспорювані судові рішення скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування положень частини 3 та 4 статті 9-1, та частини 3 статті 87  Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), а також положень частини 4 статті 40 та частини 6 статті 49-2 КЗпП України (в редакції після внесення змін Законом України від 12.12.2019 за №378-ІХ).
В касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана також на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду  у справах №903/199/17, №756/5243/17, №922/51/20 щодо застосування до спірних правовідносин Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог частини четвертої статті 330 КАС України, а саме до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакцій, чинній на момент подання позивачем позовної заяви до суду), розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до статті 7 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2020  року в розмірі 2 102,00 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 6726, 40 грн ((2 102,00 грн*0,4)*4)*200%.
Разом з тим, скаржником було надано до Суду платіжне доручення від 06.05.2021 за №203 на суму 5  044,80 грн.
Згідно із частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою, другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зазначені недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом сплати судового збору на реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030102; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку отримувача UA 288999980313151207000026007; Код класифікації доходів бюджету: 22030102; Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055); Призначення платежу*: __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).
За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
Керуючись статтями 329, частиною другою, третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 160/10294/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань (далі - відповідач-1), Виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра Володимировича (далі - відповідач-2), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі - відповідач-3) про визнання неправомірними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання   та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                                     В.Е. Мацедонська                                                                                                                
                                                                                                    Н.В. Шевцова