Номер провадження: 22-ц/813/6169/21 
Номер справи місцевого суду: 523/12307/19
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Танасогло Олександра Михайловича на рішення Суворовського районного суду м Одеси від 23 листопада 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 07.08.2019 року звернувся до Суворовського районного суду м Одеси з позовом у якому просив визнати припиненим договір іпотеки від 18.07.2005року укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач, який є кредитором за договором кредиту №СМ-500/008/2005 від 13.07.2005 р. пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому втратив право вимоги за основним та додатковим зобов`язаннями. Позивач зазначив, що при вирішенні даного спору слід застосувати положення ст. 1281 та 1282 ЦК України та припинити договір іпотеки.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду від 23 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим було відмовлено в повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що пропущення строків на звернення з вимогою до спадкоємців померлої особи не встановлює припинення договору іпотеки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

12 січня 2021 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Танасогло Олександра Михайловича подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду від 23 листопада 2020 року, відповідно до якої просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Так, апелянт вказує, що доводи суду першої інстанції про те, що смерть боржника, безстроковість іпотечного договору, статус померлої ОСОБА_3 як саме іпотекодавця, а не позичальника, що не є передбаченою законом підставою для припинення договору іпотеки не заслуговують на увагу, оскільки саме сплив визначених статтею 1281 ЦК строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців є наслідком припинення зобов`язань за іпотечним договором у цій справі.
Апелянт наголошує, що не заслуговують на увагу посилання суду першої інстанції на висновки постанови Верховного суду від 28 лютого 2018 року, справа №522/407/15-ц оскільки вони не є тотожніми.
Крім того, надаючи правову оцінку всім обставинам та доказам на які посилається позивач суд нехтує приписами п.п.1-4,6 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, оскільки не зазначає: фактичні обставини, які ним встановлені та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні правовідносини; докази, які ним відхилені та мотиви їх відхилення; мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

25 травня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Н.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2021 року провадження по справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Танасогло Олександра Михайловича на рішення Суворовського районного суду від 23 листопада 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим було відкрито.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2021 року справу було призначено до розгляду.
До судового засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. 
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, тривалий розгляд справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, освідомленість учасників справи про розгляд справи, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що 13.07.2005 р. між Приватним підприємством «Мед-Інвест» в особі директора Кучіної Ольги Іванівни та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № МL-500/008/2005, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього.
З метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором 18.07.2005 р. між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 8ЯСМ-500/008/2005/1, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього.
Додатково, з метою забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором 18.07.2005 р. між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № РСМ-500/008/2005, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . 
26 листопада 2010 року між АТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договори купівлі - продажу кредитного портфелю та Договір про відступлення права вимоги.
Відповідно наданим доказам встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується актовим записом № 1124 від 19.07.2011 року видане Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
Згідно спадкової справи № 352/2012 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємцями стали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П.п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи рішення про відмову задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку".
З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія судів апеляційної інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
У зобов`язаннях, не пов`язаних з особою боржника, смерть не призводить до припинення зобов`язань, а відбувається перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців.
У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом .
Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Отже, ст. 1281 ЦК України встановлено преклюзивні строки пред`явлення вимог кредитором до спадкоємців, у тому числі і по кредитних зобов`язаннях. Оскільки преклюзивні строки не поновлюються, наслідком пропуску визначеного статтею строку є позбавлення кредитора права вимоги, у тому числі у позасудовому порядку.
Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що 13.07.2005 р. між Приватним підприємством «Мед-Інвест» в особі директора Кучіної Ольги Іванівни та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № МL-500/008/2005, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього.
З метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором 18.07.2005 р. між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 8ЯСМ-500/008/2005/1, зі всіма змінами, доповненнями та додатками до нього.
Додатково, з метою забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором 18.07.2005 р. між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № РСМ-500/008/2005, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . 
26 листопада 2010 року між АТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договори купівлі - продажу кредитного портфелю та Договір про відступлення права вимоги.
Відповідно наданим доказам встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується актовим записом № 1124 від 19.07.2011 року видане Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
Згідно спадкової справи № 352/2012 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємцями стали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_2 .
Так, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до Приватного підприємства «Мед-Інвест», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2014 року, залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_2 , як правонаступників померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2016 року, провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Приватного підприємства «Мед-Інвест», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, закрито в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_2 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2016 року по справі № 523/5622/14-ц у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Приватного підприємства «Мед-Інвест», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку - відмовлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.
Тобто, відповідач, як кредитор спадкодавця ОСОБА_3 , позбавляється права вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 , який прийняв спадщину.
Зазначене свідчить про необґрунтованість твердження відповідача про недоведеність вказаних обставин.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про те, що сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки.
Колегія суддів вважає за необхідне враховувати висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми ст. 1281 ЦК України, викладені у постанові від 17 квітня 2018 року у справі N 522/407/15-ц, провадження N 14-53цс18.
Так, касаційний суд зазначив, оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.
Поняття "строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців" не тотожне поняттю "позовна давність". Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відтак, визначені ст. 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.
Зазначене узгоджується з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 22.04.2020 року за результатами розгляду справи №562/2627/18.
З огляду на це, колегія суддів вбачає наявність підстав для задоволення позову.
За таких обставин, місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Резолютивна частина 

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Танасогло Олександра Михайловича -  задовольнити.
Рішення Суворовського районного суду від 23 листопада 2020 року - скасувати.
Постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим - задовольнити.
Визнати припиненим договір іпотеки від 18.07.2005 року укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10 червня 2021 року.

Головуючий:                                                         О. В. Князюк

Судді:                                                                         А.П. Заїкін

                                                                        С.О. Погорєлова