УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
12 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 580/1463/20
провадження № К/9901/14795/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 580/1463/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсії №13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.04.2020 №971050175670 щодо відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 80% суми місячної заробітної плати, згідно з довідкою прокуратури Черкаської області від 18.03.2020 №18/322вих20 без обмеження максимального розміру з урахуванням проведених виплат;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 80% суми місячної заробітної плати на посаді прокурора Тальнівського району у розмірі 38896,20 грн., без обмеження максимального розміру, починаючи з 13.12.2019, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2021, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задоволено частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати та виплачувати без обмеження максимального розміру пенсії, та у задоволенні зазначених позовних вимог - відмовлено.
Викладено абзац 3 резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII , на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 18.03.2020 року № 18-322 вих. 20. з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії».
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року - залишено без змін.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, натомість, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом -КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості їхнього касаційного оскарження.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплено перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положеннями пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 80% суми місячної заробітної плати, згідно з довідкою прокуратури Черкаської області від 18.03.2020 №18/322вих20 без обмеження максимального розміру. Тому з огляду на те, що предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень щодо відмови у перерахунку пенсійного забезпечення особи, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області мало б, на думку скаржника, здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 80% суми місячної заробітної плати на посаді прокурора Тальнівського району у розмірі 38896,20 грн., без обмеження максимального розміру, починаючи з 13.12.2019, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених виплат, а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності, оскільки скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Суд касаційної інстанції також бере до уваги, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні від 14.09.2020, яке було залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 у зразковій справі № 560/2120/20, вже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а позиція суду апеляційної інстанції, сформульована в оскарженому судовому рішенні, узгоджується з відповідним правовим висновком Верховного Суду. Колегія суддів з обґрунтувань касаційної скарги не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 580/1463/20.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб