ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/7846/20
Провадження № 22-ц/4820/613/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: представник відповідача ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2021 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2021 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного реєстратора Хмельницької міської ради Овчинникової Наталії Вікторівни, третя особа ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
в с т а н о в и в :
У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , Державного реєстратора Хмельницької міської ради Овчинникової Наталії Вікторівни, третя особа ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Позов мотивовано тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2018 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 493 000 грн. З метою примусового виконання рішення Хмельницьким міськрайонним судом видано два виконавчих листа, на підставі яких приватним виконавцем Лабчуком Р.М. відкрито виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 493 000 грн. та судового збору в розмірі 4930 грн. 
Під час здійснення виконавчих дій, постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. від 26 квітня 2019 року накладено арешт на належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .
У зв`язку з неможливістю ОСОБА_4 виконати рішення суду щодо сплати на користь ОСОБА_2 заборгованості за позикою, сторонами було досягнуто домовленості за наслідками якої укладено мирову угоду, яка за поданням приватного виконавця Лабчука Р.М. була затверджена ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2019 року. На підставі вказаної мирової угоди ОСОБА_2 зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Проте, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року, залишеному без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на квартиру відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та її поділ. Визнано квартиру АДРЕСА_1 на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , здійснено поділ вказаного спільного майна подружжя шляхом виділу у власність ОСОБА_3 1/2 частини зазначеної квартири та припинення права власності на 1/2 частину квартири за ОСОБА_4 . На підставі вказаного рішення 18 листопада 2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, що стало наслідком безпідставного припинення права власності позивача на спірну квартиру.
Позивач вказувала, що рішення державного реєстратора Хмельницької міської ради Овчинникової Н.В. від 18 листопада 2019 року підлягає скасуванню, оскільки на момент його прийняття відносно квартири АДРЕСА_1 на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області було зареєстровано обтяження у вигляді арешту на підставі постанови приватного виконавця Лабчука Р.М. від 26 квітня 2019 року, а також станом на 18.11.2019 року вже зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 .
Посилаючись на зазначене, позивач просила скасувати рішення державного реєстратора Хмельницької міської ради Овчинникової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 листопада 2019 року за індексним номером 49724141.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. 
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину спірної квартири, проведена в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено, суд на підставі клопотання поданого представником ОСОБА_3 , адвокатом Косік С.В., дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати основне та додаткове рішення.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що за відсутності судового рішення, яким припинено за ОСОБА_2 право власності на спірну квартиру, державний реєстратор був позбавлений права щодо внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за позивачем, і мав відмовити ОСОБА_3 в державній реєстрації права власності на частку спірної квартири за нею. Крім того, реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону. Під час дії арешту ні власник, ні особи, які вважають себе власниками, без дозволу ДВС не можуть вчиняти жодних дій щодо арештованого майна, а мають оскаржувати дії державного виконавця чи постанову про накладення арешту. Також заперечує проти ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, зазначаючи, що представником відповідача не надано детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат. Вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату правничої допомоги не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а також обсягом наданих адвокатом послуг, що свідчить про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 
У відзиві на апеляційну скаргу державний реєстратор Хмельницької міської ради Овчинникова Н.В. вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В судове засідання апелянт ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Представник ОСОБА_3 , адвокат Косік С.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2018 року стягнуто з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за борговими розписками в загальному розмірі 493 000 грн. Вказане рішення перебувало на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М., виконавчі провадження № 59001661 та № 58257210.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2019 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . З метою погашення заборгованості в розмірі 497 930 грн. боржник в добровільному порядку передав стягувачу квартиру АДРЕСА_2 . Право власності на вказану квартиру зареєстровано ОСОБА_4 на підставі договору про участь у фонді фінансування будівництва виду А6/73 від 18 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Фінансова компанія «Укрстандарт». Відповідно до умов договору вартість квартири становила 503424 грн.
Однак, постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2019 року про затвердження мирової угоди скасовано. Відмовлено у затвердженні морової угоди.
Як вбачається із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна рішенням державного реєстратора Хмельницького БТІ Олійника В.В. від 26 липня 2019 року було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 за №32624359. Вказану реєстрацію було проведено на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про затвердження мирової угоди від 07 липня 2019 року. 14 листопада 2019 року внесено відомості про скасування права власності на підставі постанови Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року. 
Крім того, згідно витягу 25 жовтня 2019 року приватним виконавцем Хмельницької області Лабчуком Р.М. було внесено актуальну інформацію про державну реєстрацію обтяжень, на підставі постанови про накладення арешту від 26 квітня 2019 року на спірну квартиру. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято 28 жовтня 2019 року. При тому, що виконавчі провадження № 59001661 та № 58257210 були завершені приватним виконавцем на підставі пункту 2 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» 25.07.2019 року та 31.07.2019 року (а.с.68).
В той же час, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 травня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на квартиру відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання квартири спільною суміжною власністю подружжя та її поділ задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , здійснено поділ вказаного спільного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_3 1/2 частини зазначеної квартири та припинення права власності на 1/2 частину квартири за ОСОБА_4 . 
На підставі вказаного рішення державним реєстратором Хмельницької міської ради Овчинниковою Н.В. 18.11.2019 року прийнято рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за № 34187951.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із абзацом 1 частини 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Відповідно до пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції, чинній на час вчинення реєстраційних дій, далі Порядок)), розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).
Згідно пункту 23 Порядку за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради було подано заяву про державну реєстрацію права власності, яку зареєстровано у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером №36938658 на 1/2 частини квартири, що розташована АДРЕСА_3 , та подано документи, а саме рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2019 року справа №686/19347/18, та постанова Хмельницького апеляційного суду від 21.05.2019 року, якою дане рішення було залишено без змін.
При здійсненні державним реєстратором перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та прийнято рішення про державну реєстрацію, оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №189158380 від 18.11.2019 року було встановлено, що на час реєстрації спірна квартира вже належала ОСОБА_4 розмір частки 1. Державним реєстратором було здійснено перереєстрацію права власності на підставі рішення суду від 18.02.2019 року на ОСОБА_3 (1/2 частка квартири).
Твердження ОСОБА_2 щодо припинення державним реєстратором її права власності не спірну квартиру є безпідставними.
Як вбачається із матеріалів справи, на час розгляду державним реєстратором заяви ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності на 1/2 частки спірної квартири, за позивачем дана квартира вже не була зареєстрована, а саме скасована державним реєстратором Сергійко Н.С., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №189158380 14.11.2019 року.
У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (пункт 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Встановлення факту наявності обтяження майна можливе лише за умови реєстрації його у Державному реєстрі прав.
З матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2019 року приватним виконавцем Хмельницької області Лабчуком Р.М. було зареєстроване обтяження у вигляду арешту на спірну квартиру, який був накладений на підставі постанови приватного виконавця Лабчука Р.М. від 26 квітня 2019 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРПНМ та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.11.2019 року. 
Проте, приватним виконавцем такі дії було вчинено вже після скасування постановою апеляційного суду ухвали про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , при тому, що і виконавчі провадження №590001661 та №59002486 ним були закриті ще 29.07.2019 року та 31.07.2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».
Однак, відповідно до пункту 1 частини 4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, так як рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , проведено в порядку та відповідно до вимог закону.
Посилання ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, є безпідставними.
Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Судом встановлено, що під час розгляду справи №686/7846/20 у суді першої інстанції представником ОСОБА_3 був адвокат Косік С.В., який діяв на підставі ордеру серія ХМ №1003106 від 28 квітня 2020 року.
Як вбачається із матеріалів справи, представником ОСОБА_3 докази щодо понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції до закінчення судових дебатів не надавалася, не робилася представником ОСОБА_3 і відповідна заява щодо таких витрат до закінчення судових дебатів.
За таких обставин, заяву ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід залишити без розгляду.
Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на зазначене уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про задоволення такої заяви, у зв`язку з чим додаткове рішення суду від 25.02.2021 року підлягає скасуванню, з залишенням заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу без розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2021 року залишити без змін.
Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року скасувати.
Заяву ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Судді                                                                         Т.О. Янчук

                                                                               А.В. Купельський

                                                                               О.І. Ярмолюк