ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 р.	Справа № 440/6931/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
                   представника відповідача Шумейко Д.С.
                   представника відповідача Роман А.В.
                   позивача ОСОБА_1 
                   представника позивача Мільгевської Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава,  по справі № 440/6931/20
за позовом            ОСОБА_1      
до          Державної фіскальної служби України  ,          Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області                     
      про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі по тексту відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області (надалі по тексту відповідач-2), в якому просив суд:
-визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо затримки виконання рішення суду та несвоєчасного поновлення ОСОБА_1 на роботі;
-стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області  на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час  затримки виконання рішення суду за період з 07.08.2017 року по 05.02.2018 року в розмірі 80034,75 грн; 
-стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 частину середнього заробітку, неотриману внаслідок надання недостовірних відомостей ГУ ДФС у Полтавській області, за час вимушеного прогулу у період з 01.05.2016 року по 07.08.2017 року в розмірі 118830,39 грн;
-стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 07.08.2017 року по 31.01.2018 року у зв`язку з порушенням строків нарахування та виплати заробітної плати в розмірі 13676,91 грн;
-стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн;
-стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь   ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 11000,00 грн.
15.02.2021 року представником позивача подано до суду першої інстанції клопотання про  заміну  відповідача ГУ ДФС у Полтавській області на  ГУ ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ:44057192).
Протокольною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року задоволено клопотання представника позивача та замінено відповідача  з ГУ ДФС у Полтавській області на  ГУ ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ:44057192).
Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (ЄДРПОУ:44057192), не погодившись з протокольною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необгрунтованість оскаржуваної ухвали,  просить  ухвалу  Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Головне управління Державної фіскальної служби  у Полтавській області надало відзив  на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали,  просить ухвалу від 24.02.2021 року залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають  частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи клопотання представника позивача про заміну відповідача  з ГУ ДФС у Полтавській області на  ГУ ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ:44057192) суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.     
Колегія суддів зазначає, що  заміна відповідної сторони її правонаступником  має на меті те, щоб у кінцевому результаті суд міг вирішити публічно-правовий спір між тими особами, які є учасниками цього спору.
З матеріалів  справи слідує, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду  від 15.11.2016 року позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління  Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Державної фіскальної служби України №636 від 21.08.2015 року. Визнано протиправним та  скасовано наказ Державної фіскальної служби України №559-о від 25.02.2016 року. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області №29-о від 26.02.2016 року. Поновлено позивача на посаді  першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області з 27.02.2016 року. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2016 по 15.11.2016 з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. Стягнуто на користь    ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області  витрати на правову  допомогу в розмірі 4593,33 грн.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 року у справі № 816/364/16 змінено, виклавши абзаци шостий та сьомий постанови у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2016 по 15.11.2016 у розмірі 31164,65 грн з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів; стягнути на користь   ОСОБА_1 витрати на  правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в розмірі 854,36 грн та за  рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в розмірі 854,36 грн»; в іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 року у справі №816/364/16 залишено без змін. 
З поданого ОСОБА_1 у цій справі позову слідує, що позивачем було заявлено вимоги  про  визнання  протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо затримки виконання рішення суду та несвоєчасного поновлення позивача на роботі та вимоги до ГУ ДФС у Полтавській області щодо стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час  затримки виконання рішення суду за період з 07.08.2017 року по 05.02.2018 року в розмірі 80034,75 грн; стягнення на користь ОСОБА_1 частини середнього заробітку, неотриманої внаслідок надання недостовірних відомостей ГУ ДФС у Полтавській області, за час вимушеного прогулу у період з 01.05.2016 року по 07.08.2017 року в розмірі 118830,39 грн; стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 07.08.2017 року по 31.01.2018 року у зв`язку з порушенням строків нарахування та виплати заробітної плати в розмірі 13676,91 грн; стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн; стягнення  на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн.
В обгрунтування  вказаних вимог позивач зазначає, що постанова  Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 в частині поновлення на роботі  певний час залишалася невиконаною, що призвело до порушення прав позивача на отримання  заробітної плати.  
Проте, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу не з`ясував обсяг вимог до кожного відповідача, а саме дії якого органу позивач вважає протиправними щодо невиконання рішення суду.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ст. 248 КАС України ухвала складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, постановляючи ухвалу.
Між тим, оскаржувана ухвала про заміну відповідача не містить мотивів з яких суд першої інстанції  дійшов висновків постановляючи таку ухвалу, також з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не вбачається, що судом першої інстанції під час її прийняття було повно і всебічно з`ясовано обставини з приводу заміни відповідача у даній справі та надано оцінку  всім аргументам учасників справи.
Отже, оскаржувана у справі ухвала про заміну відповідача є необгрунтованою.
Крім того, з матеріалів справи слідує, що в подальшому позивачем було  заявлено  клопотання про  залучення до участі у справі  співвідповідача ГУ ДФС у Полтавській  області та уточнено позовні вимоги згідно яких позивач просив: визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України та ГУ ДФС у Полтавській області щодо затримки виконання рішення суду та  несвоєчасного поновлення позивача на роботі; стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 08.08.2017 по 05.02.2018 в розмірі 80034,75 грн; стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь  позивача  компенсації втрати частини доходів за період з 08.08.2017 по 31.01.2018, у зв`язку з порушенням строків нарахування та виплати заробітної плати в розмірі 18782,71 грн; стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області  на користь позивача  моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року  прийнято уточнені  позовні вимоги та  залучено ГУ ДФС у  Полтавській  області  у якості  другого відповідача у  справі.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про заміну відповідача у справі прийнята без з`ясування  обсягу вимог заявлених позивачем до кожного відповідача, а тому підлягає скасуванню.  
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 440/6931/20 скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  21.05.2021 року