УХВАЛА

01 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 300/1132/20
адміністративне провадження № К/9901/14627/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року
у справі №300/1132/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року позов задоволено частково:
-          стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 17896 грн 14 коп., за час затримки розрахунку при звільненні;
-          зобов`язано Міністерство юстиції України здійснити фінансування Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для виплати ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 17896,14 грн., за час затримки розрахунку при звільненні;
-          стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 840,80 грн. судового збору.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Міністерства юстиції України здійснити фінансування для виплати середнього заробітку в сумі 17896,14 грн., за час затримки розрахунку при звільненні скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовлено.
У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №300/1132/20 залишено без змін.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями відповідачем подано касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року указану скаргу залишено без руху. Скаржнику надано десять днів з моменту отримання копії указаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документа про сплату судового збору у розмірі 1681 грн 60 коп.; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Так, недоліки касаційної скарги усунуто в строк, установлений Судом.
Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Дослідивши доводи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №300/1132/20.
Щодо оскарження указаних судових рішень Суд зазначає таке.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень установлено, що позивач просив суд про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язання Міністерства юстиції України здійснити фінансування Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для виплати вказаної суми.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року вирішено здійснювати розгляд справи №300/1132/20 за правилами спрощеного позовного провадження.
Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 КАС України відсутні.
У тексті касаційної скарги відсутні посилання заявника на пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України із належним обґрунтуванням випадку, який допускає можливість касаційного перегляду справи, яка була розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» врегульовано порядок повернення сплаченого судового збору у разі повернення заяви (скарги).
Так, відповідно до положень статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, повернення заяви (скарги) в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити.
Поновити Південно-Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) строк на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №300/1132/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №300/1132/20.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду