Постанова     
Іменем  України
 
07 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 200/16466/18
провадження № 61-3371св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),  
суддів: Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Дніпровська міська рада, 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2018 року у складі судді Томаш В. І. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Позов мотивований тим, що рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 29 січня 2014 року № 56/47 ОСОБА_2 передано в оренду земельну ділянку площею 0,1669 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0113, по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , строком на два роки. 
На виконання вказаного рішення між ОСОБА_2 та Дніпропетровською міською радою 21 лютого 2014 року укладений договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 4748154), земельну ділянку площею 0,1669 га по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два роки. 
Пізніше власником даного незавершеного будівництва загальною площею 1088,8 кв.м., квартирний (багатоквартирний) житловий будинок, став ОСОБА_1 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов`язання за позикою, серія та номер 1026 від 10 вересня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 власником зазначеного багатоквартирного житлового будинку, готовністю 44% є ОСОБА_1 . Дата формування витягу 04 грудня 2017 року 14:11:05 годин.
На теперішній час діє договір про спільну діяльність, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно якого сторони об`єднали своє майно (земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва), з метою досягнення спільної господарської мети, а саме, завершення будівництва багатоквартирного будинку та приміщення для дитячо-юнацької спортивної школи, за адресою: АДРЕСА_2 . 
Згідно рішення сесії Дніпровської міської від 20 вересня 2017 року № 80/24 «Про присвоєння адреси незавершеному будівництвом багатоквартирному нежитловому будинку по АДРЕСА_1 », зазначеному об`єкту присвоюється адреса: АДРЕСА_3 , адреси:
АДРЕСА_4 ,
2. АДРЕСА_3 ,
3. АДРЕСА_5 є адресами одного й того ж об`єкту незавершеного будівництвом багатоквартирного житлового будинку, що належить ОСОБА_1 .
Цей об`єкт нерухомості перебуває саме на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0127, яка є зареєстрованою в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр».
Позивач вважає, що переважне право на оренду земельної ділянки, на якій перебуває нерухоме майно ОСОБА_1 , виникає саме у нього як власника цієї нерухомості.
03 січня 2018 року ОСОБА_1 було подано до Дніпровської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для надання земельної ділянки орієнтовною площею 0,1402 га по фактичному розміщенню незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , в оренду строком на 49 років. Однак, жодної відповіді позивач не отримав. 
Просив:
визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (раніше АДРЕСА_6 (до 15 жовтня 2014 року АДРЕСА_6 ), площею 0,1402 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0127;
зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути питання, щодо передачі у переважному порядку в оренду ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від  23 грудня 2019 року,  позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (раніше АДРЕСА_6 , до 15 жовтня 2014 року АДРЕСА_6 ) площею 0,1402 га, кадастровий номер 120100000:02:422:0127 та зобов`язано Дніпровську міську раду розглянути питання щодо передачі у переважному порядку в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (раніше АДРЕСА_6 , до 15 жовтня 2014 року АДРЕСА_6 ) площею 0,1402 га, кадастровий номер 120100000:02:422:0127.
Вирішено питання щодо стягнення судових витрат. 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про надання в оренду позивачу земельної ділянки є протиправною, оскільки суперечить як вимогам Конституції України, так і земельному законодавству України та порушує законні права та інтереси позивача по справі. Переважне право на оренду спірної земельної ділянки, на якій перебуває нерухоме майно ОСОБА_1 , виникає саме у нього, як власника цієї нерухомості.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У лютому 2020 року Дніпровська міська рада подала касаційну скаргу, в якій просить рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що 21 лютого 2016 року припинився строк дії  договору оренди землі, укладеного 21 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та Дніпропетровською міською радою. Враховуючи відсутність передбачених законодавством дозвільних документів на об`єкт незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , таке будівництво є самочинним. У постанові Верховного Суду України  від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 зазначено, що визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку норами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Стосовно клопотання ОСОБА_1 від 03 січня 2018 року (вх. від 05 січня 2018 року № 36/83) щодо  надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду, Дніпровська міська рада надала відповідь, в якій зазначила, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачений чинним законодавством України. Враховуючи, що до клопотання ОСОБА_1 , окрім договору про надання правової допомоги, не додано передбачених чинним законодавством документів, подальший розгляд порушеного у клопотання питання є неможливим. Оскільки Дніпровською міською радою 02 лютого 2018 року надано відповідь ОСОБА_1 на його клопотання, то позовні вимоги щодо бездіяльності Дніпровської міської ради є необґрунтованими. 
Позиція інших учасників справи
У липні 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін.
Відзив мотивований тим, що спірна земельна ділянка повинна бути передана в користування власнику об`єкта незавершеного будівництва ОСОБА_1 . 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Після усунення недоліків ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року  поновлено Дніпровський міській раді строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі № 200/16466/18, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У травні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої стаття 389 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначено, що судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, а саме: суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Фактичні обставини 
Суди встановили, що рішенням Дніпропетровської міської ради VI скликання від 29 січня 2014 року N 56/47 ОСОБА_2 передано в оренду земельну ділянку площею 0,1669 га, кадастровий номер - 1210100000:02:422:0113, по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два роки.
На виконання рішення сесії від 29 січня 2014 року N 56/47 та від 02 лютого 2011 № 216/8 між ОСОБА_2 та Дніпропетровською міською радою укладений договір оренди землі від 21 лютого 2014 року та зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 21 лютого 2014 року номер запису про інше речове право 4748154, земельну ділянку площею 0,1669 га, кадастровий номер - 1210100000:02:422:0113, по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , строком на два роки. 
Пізніше, власником даного незавершеного будівництва, загальною площею 1088,8 кв.м., квартирний (багатоквартирний) житловий будинок, який складається з цокольного поверху літ. А став ОСОБА_1 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов`язання за позикою, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрованого 10 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М.під № 1026.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (витяг №106094248), що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 власником зазначеного багатоквартирного житлового будинку, готовністю 44% є ОСОБА_1 . Дата формування витягу 04 грудня 2017 року 14:11:05 годин.
На теперішній час діє договір про спільну діяльність, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно якого сторони об`єднали своє майно (земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва) з метою досягнення спільної господарської мети, а саме, завершення будівництва багатоквартирного будинку та приміщення для дитячо-юнацької спортивної школи, за адресою АДРЕСА_2 . А отже права третьої особи по справі - ОСОБА_2 також порушуються внаслідок протиправних дій посадових осіб Дніпровської міської ради.
На розгляді суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про поновлення договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди. Предметом розгляду цієї справи була саме земельна ділянка площею 0,1669 га розташована по фактичному розміщенню нерухомого об`єкту яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6 (до 15 жовтня 2014 року вул. Плеханова, 15Г.)
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року по цій справі позов ОСОБА_2 задоволено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року по справі № 200/21311/16-ц задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради та відмовлено в задоволенні позову, оскільки згідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року  залишено без змін.
З 2015 року на підставі договору іпотеки від 25 липня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про передачу в іпотеку нерухомого майна - незавершеного будівництва - багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,1669 га по АДРЕСА_6 (до 15 жовтня 2014 року АДРЕСА_6 ), а також на підставі договору від 10 вересня 2015 року про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі останньому права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов`язання за позикою, власником спірної нерухомості є ОСОБА_1 .
Згідно листа відділу у м. Дніпро Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29 серпня 2017 року № 29-4-0.38-1260/107-17 24 липня 2017 року у Державному земельному кадастрі зареєстровані нові земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , площею 0,0267 га, кадастровий номер:1210100000:02:422:0126, та площею 0,1402 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0127 (на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва), шляхом поділу земельної ділянки площею 0,1669 га, кадастровий номер:1210100000:02:422:0113. Державна реєстрація була проведена на замовлення територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради.
Об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , перебуває на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_7 площею 0,1402 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0127.
Розпорядженням в.о. міського голови Булавка Г. І. від 24 листопада 2015 року № 882-р вул. Плеханова була перейменована на АДРЕСА_3 .
Розпорядженням в. о. міського голови Єпіфанцевої С. В. від 12 вересня 2017 року № 1092-р визнано таким, що втратило чинність, розпорядження міського голови від 15 жовтня 2014 року № 553-р «Про присвоєння адреси незавершеному будівництву по АДРЕСА_5 » та доручено головному архітектурно-планувальному управлінню департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради підготувати проект рішення міської ради про присвоєння адреси не завершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 .
Згідно рішення сесії Дніпровської міської ради від 20 вересня 2017 року № 80/24 «Про присвоєння адреси незавершеному будівництвом багатоквартирному нежитловому будинку по АДРЕСА_3 », зазначеному об`єкту присвоюється адреса: АДРЕСА_3 , адреси:
АДРЕСА_4 ,
2. АДРЕСА_5 
3. АДРЕСА_5 є адресами одного й того ж об`єкту незавершеного будівництвом багатоквартирного житлового будинку, що належить ОСОБА_1 .
Цей об`єкт нерухомості перебуває саме на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0127, яка є зареєстрованою в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр".
03 січня 2018 року ОСОБА_1 було подано до Дніпровської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду строком на 49 років. Однак, відповіді на його клопотання отримано не було.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів частково приймає доводи, викладені у касаційній скарзі, з таких підстав. 
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Суд першої інстанцій визнав протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, що полягає у неприйнятті рішення про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (раніше АДРЕСА_6 (до 15 жовтня 2014 року АДРЕСА_7 ). площею 0,1402 га, кадастровий номер 1210100000:02:422:0127 та зобов`язав Дніпровську міську раду розглянути питання, щодо передачі у переважному порядку в оренду ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки.
Однак, не звернув уваги, що в матеріалах справи міститься  копія листа Дніпровської міської ради від 02 лютого 2018 року про розгляд клопотання ОСОБА_1 від 03 січня 2018 року (арк. спр. 90-91).
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада посилалась на те, що 02 лютого 2018 року позивачу була надана відповідь на його клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною.
Суд апеляційної інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, не з`ясував в повному обсязі обставини справи, не дав оцінки наданим доказам, належним чином не мотивував відхилення доводів апеляційної скарги та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін. 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Висновки Верховного Суду
Доводи касаційної скарги з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Це унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду  
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити частково. 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року скасувати.
Справу № 200/16466/18 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    І. О. Дундар 
 
Судді:                                                                              Н. О. Антоненко 
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук
 
                                                                                                             М. Ю. Тітов