П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/18976/19	
Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.
                                                                                              Дата і місце ухвалення 02.03.2021р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого – судді :  Бойка А.В.,
                                суддів:  Федусика А.Г.,
                                                 Шевчук О.А.,
           
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси  від 02 березня 2021 року по справі №522/18976/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 до звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу Державної екологічної інспекції України з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу № 000446 від 28 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне:
Судом встановлено, що 24.10.2019 року  на підставі телефонограмами в.о. начальника відділу екологічної безпеки ОФ ДП «АМПУ», державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Державної екологічної інспекції України здійснено виїзд в район причалу 5н Нафтової гавані Одеського морського порту та встановлено що в боновому загородженні поверхня води покрита суцільним шаром нафти. У зв`язку із встановленням факту забруднення внутрішніх морських вод України внаслідок скиду з судна BALTIC MARINER, IMO 9175195 забруднюючих речовин, складено відносно капітана зазначеного судна ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 000446.
За наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі складеного протоколу державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Державної екологічної інспекції України 28.10.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000446, якою капітана судна BALTIC MARINER, IMO 9175195 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 59-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1190 грн.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_2 оскаржив її до суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на зазначене:
Відповідно до ст. 102 Водного кодексу України у внутрішні морські води та територіальне море забороняється скидати з суден і плавучих засобів, платформ та інших морських споруд і повітряних суден хімічні, радіоактивні та інші шкідливі речовини, а також радіоактивні або інші відходи, матеріали, предмети та сміття, які можуть спричинити забруднення моря.
Відповідно до ч.2 п.п.1.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон" №198 від 20.03.1995, екологічний контроль водних транспортних засобів здійснюється у разі, коли із судна скидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скидання, що призвело до фактичного погіршення якості води відповідно до фонових показників якості води в районі водокористування.
Згідно до абзацу 7 п.10 постанови Кабінету Міністрів України "Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними" від 21.05.2012 року № 451, екологічний контроль судна здійснюється виключно у разі, коли із судна викидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти чи нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі їх скидання, що призводить до фактичного погіршення якості води.
Згідно ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. 
Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у забрудненні та засміченні вод.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.59-1 КУпАП забруднення і засмічення територіальних і внутрішніх морських вод внаслідок скидів із суден, здійснених без дозволу спеціально уповноважених на те державних органів або з порушенням встановлених правил, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від тридцяти п`яти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 242-1 КУпАП передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1, 79, 79-2, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.
Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні.
Матеріалами справи встановлено, що 24.10.2019 р. на адресу Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу надійшла телефонограма від в.о. начальника відділу екологічної безпеки ОФ ДП «АМПУ», відповідно до якої в ОФ ДП «АМПУ`в районі причалу 5н Нафтової гавані Одеського морського порту поряд з забонованим судном BALTIC MARINER, IMO 9175195, в межах бонованого загородження, на поверхні води спостерігається сіра плівка з проявами кольоровості.
Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Інспекції здійснено виїзд в район зазначеного причалу та встановлено, що в боновому загородженні поверхня води покрита суцільним шаром нафти, яку добре видно при хвилюванні водної поверхні.
Відповідач відзначив, що під час проведення перевірки, державні інспектори Кримсько-Чорноморського округу з метою збору інформації, щодо можливого джерела забруднень, піднялись на борт розташованого поряд з причалом 5н Нафтової гавані Одеського морського порту судна BALTIC MARINER, IMO 9175195, адміністрація якого підтвердила факт скиду з судна нафтопродуктів, але відмовилась надавати дозвільні документи на викиди.
Судом встановлено, що під час здійснення державного заходу (контролю) спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю (м. Одеса) Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу проведено відбір проб поверхневих вод в районі причалу 5н поряд з судном BALTIC MARINER, IMO 9175195, Нафтової гавані Одеського морського порту та складено акт від 24.10.2019 р. № 546. Відібрані проби направлено до відділу лабораторно-аналітичного контролю Інспекції для подальшого аналізу.
Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей проб вод від 25.10.2019 року № 613 перевищення нормативів гранично допустимих концентрацій нафтопродуктів складає 3,2.
В матеріалах справи наявний лист-протест, датований 24.10.2019 року, в якому капітан судна BALTIC MARINER, IMO 9175195 повідомив нафтовий термінал про те, що 24.10.2019 року о 07:00 год. судном було виявлено нафтові плями на поверхні моря у зоні бонового огородження терміналу. Капітан судна повідомив, що нафтові плями прибули з терміналу і судно не несе відповідальності за вказане забруднення.
В свою чергу, згідно заяви капітана судна ОСОБА_3 від 25.10.2019 року, наявної в матеріалах справи, після з`ясування всіх обставин і проведення внутрішнього розслідування на бору судна, ним було з`ясовано, що під час відбору проб вантажу у темну пору доби 23.10.2019 року ймовірно вилилось на палубу близько 5 літрів води з приблизним вмістом нафти близько 1,5-2 кг, яка в подальшому потрапила за борт у вигляді плівки при зливі дощової води через один з штатних шпигатів.
Таким чином, фактично капітаном судна ОСОБА_4 визнано факт забруднення внутрішніх вод внаслідок розливу нафти з судна BALTIC MARINER, IMO 9175195.
Заперечуючи проти правомірності оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та факту вчинення адміністративного правопорушення, що виразився у забрудненні внутрішніх вод, позивач у поданому позові посилався на те, що забруднення вперше було помічено біля берегової лінії терміналу та не має відношення до судна.
В свою чергу, як пояснив відповідач, одразу після прибуття до причалу 5н Нафтової гавані Одеського морського порту, державними інспекторами Кримсько-Чорноморського округу було обстежено територію та здійснено заходи з метою виявлення джерела забруднення. При цьому, слідів підтікань на терміналі встановлено не було, а найбільша концентрація нафти знаходилась безпосередньо на водній поверхні біля борту судна BALTIC MARINER.
Вказане також підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою ОФ ДП «АМППУ» від 24.10.2019 року, зі змісту якої вбачається, що видимі сліди забруднення морської поверхні спостерігаються саме біля судна BALTIC MARINER, IMO 9175195.
Колегія суддів також враховує, що з огляду на здійснення бонування судна, можливість потрапляння нафти в бонове загородження ззовні виключається.
Посилання позивача на лист-протест в якості доказу, який, на думку позивача, свідчить про помилковість висновків державних інспекторів про забруднення внутрішніх вод саме внаслідок скиду з судна, колегія суддів вважає безпідставним, з огляду на те, що складена в подальшому заява капітана судна (25.10.2019 року), спростовує твердження позивача щодо непричетності судна до розливу нафти у внутрішніх водах України.
На думку колегії суддів згадана заява капітана судна BALTIC MARINER підтверджує визнання факту потрапляння нафти саме з борту судна, при цьому така заява містить припущення капітана саме щодо кількості нафти, скид якої відбувся.
З огляду на все вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені обставини свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.59-1 КУпАП, що виразилось у забрудненні внутрішніх вод України внаслідок скиду з судна BALTIC MARINER, IMO 9175195 забруднюючих речовин.
Згідно ст. 304 КТМ України власник судна відповідає за шкоду від забруднення, заподіяну внаслідок витоку з його судна або скиду з нього нафти чи інших речовин, шкідливих для здоров`я людей або живих ресурсів моря (далі - забруднюючі речовини), за винятком випадків, передбачених статтею 306 цього Кодексу.
При цьому, з огляду на положення ст. 49, 58 Кодексу торговельного мореплавства України, відповідно до яких капітан належить до командного складу судна і внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника щодо дій, викликаних потребами судна, відповідачем правомірно притягнуто саме капітана судна, як  посадову особу, до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів вважає, що  даному випадку відповідачем, відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України, належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.59-1 КУпАП, внаслідок чого постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу Державної екологічної інспекції України № 000446 від 28 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення є правомірною та скасуванню не підлягає.
Що стосується посилань позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що виразилось у не ознайомленні позивача із матеріалами справи, порушенні права на виступ рідною мовою і користування послугами перекладача,  колегія суддів вважає їх необґрунтованими та недоведеними. Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем не надано суду жодного доказу у підтвердження викладених доводів, зокрема, не надано доказів того, що позивач звертався до відповідача з клопотаннями щодо ознайомлення з матеріалами справи та щодо забезпечення ефективного захисту під час з`ясування фактичних обставин, зокрема залучення перекладача.
При цьому, наявна на другій сторінці постанови відмітка свідчить про те, що позивач розумів процес розгляду справи про адміністративне правопорушення та виклав свої міркування з приводу розгляду справи.
Таким чином, позивачем не доведено обставин допущення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу Державної екологічної інспекції України порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке є підставою для визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
При вирішенні справи колегія суддів також враховує правові висновки, викладені у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Також, згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси  від 02 березня 2021 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Суддя:                                                                                          А.Г. Федусик

Суддя:                                                                                         О.А. Шевчук