ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року	Львів	Справа № 380/1195/20 пров. № А/857/4516/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

за участю:
представник позивача                     Герасимчук Ю.Ю.
представник відповідача                     Кочетова В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закладу дошкільної освіти ясла-садок №5 комбінованого типу Соснівської міської ради Сокальського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року (головуючий суддя Хома О.П., м.Львів, 12:44:09) у справі № 380/1195/20 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Закладу дошкільної освіти ясла-садок №5 комбінованого типу Соснівської міської ради Сокальського району Львівської області про зупинення роботи будівлі, -
В С Т А Н О В И В:
10.02.2020 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Закладу дошкільної освіти ясла-садок №5 комбінованого типу Соснівської міської ради Сокалького району Львівської області, в якому просив зупинити експлуатацію будівлі ЗДО №5 за адресою: 80193, Львівська область, Сокальський район, місто Соснівка, вулиця Львівська, будинок 35А, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.
Позов обґрунтовує тим, що під час проведення позапланової перевірки територій та будівлі ЗДО №5 на предмет дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки виявлено ряд порушень, які викладені в акті перевірки від 21.01.2020 №6. Виявленні порушення створюють загрозу виникнення пожежі та в подальшому перешкоджатимуть її гасінню і евакуації людей з будівлі ЗДО №5. Продовження експлуатації будівлі ЗДО №5 без усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки становить загрозу для життя і здоров`я працівників та інших людей, що можуть там перебувати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року адміністративним позов задоволено. Зупинено експлуатацію будівлі Закладу дошкільної освіти ясла-садок №5 комбінованого типу Соснівської міської ради Сокальського району Львівської області (вул. Львівська, 35А, м. Соснівка, Сокальський район, Львівська область, 80193, код ЄДРПОУ 26057463) за адресою: 80193, Львівська область, Сокальський район, місто Соснівка, вулиця Львівська, будинок 35А, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що на час розгляду справи в суді, зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки та техногенної безпеки, які були виявленні під час перевірки частково усунуті. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечує, просить скаргу залишити без задоволення.
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Наказом ГУ ДСНС України у Львівській області від 11.12.2019 №337 «Про проведення позапланової перевірки» передбачено проведення позапланових перевірок додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей, серед яких з визначенням терміну перевірки 09-21.01.2020  визначено ЗДО №5 за адресою: 80193, Львівська область, місто Червоноград, місто Соснівка, вулиця Львівська, будинок 35А.
ГУ ДСНС України у Львівській області 08.01.2020 видано посвідчення за номером №15 на проведення позапланової перевірки ЗДО №5 з 09-21.01.2020.
Позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у будівлі ЗДО №5 за адресою: 80193, Львівська обл., місто Червоноград, місто Соснівка, вулиця Львівська, будинок 35 було проведено у період з 09 по 21 січня 2020 року ГУ ДСНС України у Львівській області в особі провідного інспектора Червоноградського MB ГУ ДСНС України у Львівській області капітана служби цивільного захисту Бартмана Я.А., у присутності в.о. директора ЗДО №5 ОСОБА_1 .
За результатами позапланової перевірки складено акт від 21.01.2020 №6, яким встановлено ряд порушень. При цьому частина порушень, вказаних у акті перевірки від 21.01.2020 №6, вже були виявлені позивачем в ході проведення позапланової перевірки відповідача, що проводилася з 22.07.2019 по 02.08.2019, у зв`язку з чим видавався припис від 02.08.2019 №98.
Під час проведення позапланової перевірки 22.01.2020 на ім`я в.о. директора ЗДО №5 Огібовської О.В. складено протокол ЛВ №012322 про адміністративне правопорушення, передбачене  статтею 188-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення  та постанову ЛВ№012317 про накладення адміністративного стягнення за невиконання у повному обсязі вимог припису від 02.08.2019 №98. В.о. директора ЗДО №5 ОСОБА_1 отримано протокол ЛВ №012322, про що свідчить її власноручний підпис у пункті 23 вказаного протоколу.
Позаплановою перевіркою встановлено, що ЗДО №5 усунуто більшість порушень встановлених у приписі від 02.08.2019 №98, проте частина порушень залишилася, а саме: дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівлі садочку не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують I групу вогнезахисної ефективності в будівлях конструкцій горищ корпусів (пункт 2.5 Глави 2 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених  наказом Міністерства внутрішніх справ від 30.12.2014  №1417  (ППБУ); дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) господарської будівлі не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують I групу вогнезахисної ефективності в будівлях конструкцій горищ корпусів (пункт 2.5 Глави 2 Розділу III ППБУ); в будівлі садочку допущено, опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2 (пункт 2.17 Глави 2 Розділу III ППБУ); захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконана відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту в будівлі» (пункт 1.21 Глави1 Розділу IV ППБУ); приміщення будівлі садочку не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, системою оповіщення та управління евакуацією людей) (пункт 1.2 Глави1 Розділу V ППБУ).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.
Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України  передбачено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.
Згідно з правовими нормами пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 50 Кодексу цивільного захисту України джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки.
Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з частиною 1 та 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Відповідно до частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, стало наявність порушень вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом вказано про вжиття деяких заходів по усуненню порушень виявлених позивачем. На підтвердження часткового усунення порушень долучено: договір від 11.09.2020 №3 щодо виконання робіт по встановленню захисту від блискавок; договір підряду від 11.09.2020 №22 щодо виконання робіт по влаштуванню вогнезахисту дерев`яних елементів даху будівлі; акт приймання виконаних робіт за листопад 2020 року №1 за договором щодо встановлення захисту від блискавок; лист Виконавчого комітету Соснівської міської ради від 23.11.2020 №923 до ГУ ДСНС України у Львівській області щодо проведення позапланової перевірки ЗДО №5. Разом з тим, колегія суддів акцентує увагу, що належним, допустимим та достатнім доказом усунення порушень є акт перевірки з висновками про відсутність порушень, який може дійсно свідчити про такий факт, оскільки у спірних правовідносинах саме контролюючий орган наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення наявності або відсутності порушень законодавства, зокрема у сфері техногенної та пожежної безпеки. Оглядаючи матеріали справи суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ряд порушень, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей та слугували підставою для звернення позивача до суду першої інстанції залишаються не усунені.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Закладу дошкільної освіти ясла-садок №5 комбінованого типу Соснівської міської ради Сокальського району Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 380/1195/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 18 травня 2021 року.