ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 квітня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №573/2158/20 
Номер провадження 22-ц/816/572/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,
сторони:
позивач – Фермерське господарство «Коваленко Тетяни Миколаївни»,
відповідачі: ОСОБА_1 ,
                        Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт»,
розглянув у відкритому судовому засіданні  в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Коваленко Тетяни Миколаївни» - адвоката Ломаки Юрія Миколайовича на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 лютого 2021 року, ухвалене в складі судді Замченко А.О.,

                                                             в с т а н о в и в :

30 листопада 2020 року Фермерське господарство «Коваленко Тетяни Миколаївни» (далі – ФГ «Коваленко Т.М.») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт» (далі – ТОВ «Білопілля Агросвіт») про визнання недійсним договору оренди землі №63с, укладеного 02 березня 2020 року між відповідачами щодо земельної ділянки площею 3,9725 га з кадастровим номером 5920688200:02:002:0159, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області з одночасним припиненням речового права оренди ТОВ «Білопілля Агросвіт» зазначеної земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 червня 2005 року зі ОСОБА_2 було укладено договір оренди спірної земельної ділянки строком на 20 років. Умовами укладеного договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. ОСОБА_3 , як новий власник спірної земельної ділянки, 20 серпня 2010 року уклав з ТОВ «Білопілля Агросвіт» договір оренди землі №6с, а 01 лютого 2016 року ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Білопілля Агросвіт» додаткову угоду до вказаного договору, які рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року визнані недійними. Проте, 02 березня 2020 року відповідачі уклали новий договір оренди спірної земельної ділянки АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що земельна ділянка перебуває в оренді ФГ «Коваленко Т.М.» на підставі чинного договору оренди землі від 03 червня 2005 року. На думку заявника, спірний договір оренди землі від 02 березня 2020 року порушує права фермерського господарства на користування земельною ділянкою, оскільки речове право є чинним та у встановленому порядку не припинено, що свідчить про невідповідність вказаного договору вимогам законодавства.
24 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ФГ «Коваленко Т.М.» про розірвання договору оренди землі, укладеного 03 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ФГ «Коваленко Т.М.», а також стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 3243,49 грн.
Позов мотивовано тим, що про спірний договір від 03 червня 2005 року заявник дізнався у 2020 році і до цього часу фермерське господарство в добровільному порядку не виплатило йому заборгованість з орендної плати за 2015-2019 роки, загальний розмір якої з урахуванням індексів інфляції складає 3243,49 грн. Таким чином, має місце систематичне невиконання умов договору та є підстави для його розірвання.
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01 лютого 2021 року позов ФГ «Коваленко Т.М.» задоволено.
Визнано недійсним договір оренди землі №63с, укладений 02 березня 2020 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Білопілля Агросвіт» щодо земельної ділянки площею 3,9725 га з кадастровим номером 5920688200:02:002:0159, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, право оренди за яким 02 липня 2020 року зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 37201189.
Припинено речове право ТОВ «Білопілля Агросвіт» оренди земельної ділянки площею 3,9725 га з кадастровим номером 5920688200:02:002:0159, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 липня 2020 року, номер запису про інше речове право 37201189.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФГ «Коваленко Т.М.» 420,40 грн судового збору, а з ТОВ «Білопілля Агросвіт» - 2102 грн.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано договір оренди землі, укладений 03 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ФГ «Коваленко Т.М.», зареєстрований 22 грудня 2006 року в Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», запис у Державному реєстрі земель № 4463.
Стягнуто з ФГ «Коваленко Т.М.» на користь ОСОБА_1 3243,49 грн заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.
ФГ «Коваленко Т.М.» оскаржило вказане рішення суду та, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічного позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутність платіжних реквізитів та персональних даних ОСОБА_1 у розпорядженні ФГ «Коваленко Т.М.» унеможливило виконання зобов`язання зі сплати орендної плати, зокрема і шляхом внесення плати на депозит нотаріуса. Реалізація права внесення орендної плати на депозит нотаріуса не може мати наслідком порушення зобов`язання, а тим більше не може вважитися систематичною несплатою орендної плати і мати наслідком розірвання правочину. Заявник не отримував від ОСОБА_1 заяву про перехід до нього прав та обов`язків орендодавця за договором оренди землі в порядку, визначеному ст. 148-1 ЗК України, що свідчить про наявність прострочення кредитора та про ненастання строку виконання грошового зобов`язання.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ФГ «Коваленко Т.М.» залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення VI сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради від 04 травня 1999 року ОСОБА_2 передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 4,13 га, розташовану на території Супрунівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8-9).
03 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ФГ «Коваленко Т.М.» укладено договір оренди земельної ділянки, на підставі якого орендодавець передав фермерському господарству в оренду земельну ділянку площею 3,97 га строком на 20 років по 03 червня 2025 року. Цього ж дня складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 5-7, 10).
Згідно з пунктами 5, 9, 10, 12, 13, 39 вищевказаного договору оренди землі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, станом на 01 січня 2005 року становить 37071 грн. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 1,5% від нормативної грошової оцінки, що становить 556,06 грн за рік, або надання послуг та сільськогосподарської продукції. Орендна плата вноситься до кінця кожного року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформлюються відповідними актами.
Розмір орендної плати переглядається кожного року в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку підвищення цін, тарифів у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
Розірвання договору в односторонньому порядку допускається в разі несвоєчасної сплати орендної плати та неналежного виконання умов договору.
Відповідно до пунктів 40, 43 вказаного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.
22 грудня 2006 року договір було зареєстровано в Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель зроблено запис за №4463 (зв. а.с. 7).
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року встановлено, що 20 серпня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Білопілля Агросвіт» укладено договір оренди земельної ділянки №6с, на підставі якого орендодавець передав товариству в оренду на 20 років належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом земельну ділянку площею 3,9725 га, розташовану на території Супрунівської сільської ради. 01 лютого 2016 року у зв`язку з переходом права власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_1 з ТОВ «Білопілля Агросвіт» була укладена додаткова угода до договору № 6с від 20 серпня 2010 року, тобто змінено орендодавця на ОСОБА_1 , як нового власника земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину. 06 липня 2016 року в державному реєстрі речових прав здійснено реєстрацію вказаного договору оренди земельної ділянки.
Зазначеним судовим рішенням визнано недійсним договір оренди землі №6с від 20 серпня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Білопілля Агросвіт», а також додаткову угоду до договору від 01 лютого 2016 року, укладену з новим власником земельної ділянки ОСОБА_1 .
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати орендної плати за 2015-2019 роки, який міститься в зустрічній позовній заяві, заборгованість ФГ «Коваленко Т.М.» з урахуванням індексу інфляції становить 3243,49 грн, яка ОСОБА_3 не виплачена.
Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що ФГ «Коваленко Т.М.» систематично, протягом 2015 -2019 років, не сплачувало позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного 03 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ФГ «Коваленко Т.М.». Крім того, суд стягнув заборгованість по орендній платі у розмірі 3243,49 грн.
Колегія суддів апеляційного погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 14 вказаного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частинами 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
У ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.
У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
За приписами ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Аналіз вищезазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» ст. 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Такий правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №183/262/17 та постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі №392/1663/15-ц, від 15 квітня 2020 року в справі №322/266/18.
Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 10 жовтня 2019 року в справі №293/1011/16-ц дійшла висновку, що тлумачення пункту д частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплати у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12,  ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину набув право власності на спірну земельну ділянку, а отже у нього виникло право на отримання орендної плати від відповідача за користування земельною ділянкою. Однак, ФГ «Коваленко Т.М.» у період 2015-2019 років не сплачувало орендну плату заявнику за договором оренди землі від 03 червня 2005 року, у зв`язку з чим перед позивачем виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 3243,49 грн.
Відповідачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду доказів на підтвердження повідомлення позивача щодо можливості отримання орендної плати за договором оренди земельної ділянки, накопичення на депозитному рахунку нотаріуса (ст. 537 ЦК України), відкриття банківського рахунку на вимогу чи виконання в інший спосіб своїх зобов`язань сплати орендної плати позивачу за вищевказаним договором.
Матеріали справи не містять доказів того, що ФГ «Коваленко Т.М.» намагалось вчасно виконати свій обов`язок щодо сплати орендної плати за 2015-2019 роки, але позивач відмовився від отримання цих коштів.
Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з боку відповідача, є підставою для розірвання такого договору.
За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для розірвання спірного договору оренди землі та стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати у розмірі 3243,49 грн.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність персональних даних ОСОБА_1 у розпорядженні ФГ «Коваленко Т.М.», що унеможливило виконання останнім зобов`язання зі сплати орендної плати, не спростовують висновків суду першої інстанції.
Фермерським господарством не надано доказів на спростування того, що ОСОБА_1 дізнався про спірний договір раніше 2020 року.
Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 148-1 ЗК України не повідомив фермерське господарство про набуття ним права власності на земельну ділянки, оскільки чинне законодавство України не встановлює наслідків недотриманням порядку повідомлення орендаря.
Крім того, неповідомлення відповідача про зміну власника земельної ділянки, не звільняє останнього від обов`язку виконувати умови договору оренди землі та своєчасно сплачувати орендну плату.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд – 

                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Коваленко Тетяни Миколаївни» - адвоката Ломаки Юрія Миколайовича залишити без задоволення.
Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 01 лютого 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                           В.І. Криворотенко

Судді:                                                                                      О.Ю.Кононенко

                                                                                                 О.І. Собина