Номер провадження: 22-ц/813/2827/21 
Номер справи місцевого суду: 509/3727/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою через представника – адвоката Вагіна Андрія Володимировича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Молодіженської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 , 17.07.2019 р. звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до відповідача, в якому просив суд, скасувати рішення сесії Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району №421-VII від 29.09.2016 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва громадянам – членам ГО «ПОЛІТ» (згідно додатку) в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області» в частині передачі безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4672; визнати недійсними державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 5123782000:02:004:4672, здійснену 04.08.2016 року Відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області та видане ОСОБА_1 свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку.
В обґрунтування позову зазначив, що він, є власником земельної ділянки площею 0, 0266 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4560, відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 12.10.2015 року Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області. В результаті здійсненої з порушенням вимог чинного законодавства України 04.08.2016 року реєстрації сусідньої земельної ділянки, переданої у власність громадянина України - ОСОБА_1 , площею 0,0300 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4672, її частина накладається на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку. З ОСОБА_2 , як із суміжним власником, при виділенні у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , межі земельної ділянки не погоджувались, інших осіб на вчинення вказаних дій не уповноважував. Рішення сесії Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району №421-VII від 29.09.2016 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва громадянам – членам ГО «ПОЛІТ» (згідно додатку) в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області» є незаконним в частині передачі безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4672, оскільки в порушення земельного законодавства України, в акті встановлення та погодження меж вказаної земельної ділянки, серед списку суміжних користувачів, прізвище позивача відсутнє, згода ним не надавалась, чим порушено порядок надання у власність сусідньої земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року позов ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним – задоволено, постановлено:
скасувати рішення сесії Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району №421-VII від 29.09.2016 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва громадянам – членам ГО «ПОЛІТ» (згідно додатку) в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області» в частині передачі безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4672;
визнати недійсними державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 5123782000:02:004:4672, здійснену 04.08.2016 року Відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області та видане ОСОБА_1 свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку. 
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що реєстрації сусідньої земельної ділянки, переданої у власність громадянина України - ОСОБА_1 , площею 0,0300 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4672 була здійснена з порушенням, та її частина накладається на належну ОСОБА_2 на праві приватної власності земельну ділянку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У вересні 2017 року представник ОСОБА_1 – адвокат Вагін Андрій Володимирович подав апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року, відповідно до якої просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 вважає рішення Овідіопольського районного суду Одеської області необґрунтованим та незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи виходячи з наступного:
-с удом першої інстанції прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі на підставі позовної заяви, що не відповідає вимогам ч. 3 статті 175 ЦПК України.
- висновок суду про порушення вимог чинного законодавства України при передаванні у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з огляду на те, що позивачем, як суміжним власником, не погоджувались межі земельної ділянки, яка передавалась третій особі не відповідає закону оскільки ґрунтується на неправильному застосуванні норми права (апелянт посилається на відповідний висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати викладений у постанові від 23.01.2019 року у справі № 580/168/16-ц.
- в рішенні суду першої інстанції не встановлено факту накладення частини земельної ділянки, яка належить третій особі ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка належить позивачу ОСОБА_2 
- судом безпідставно не взято до уваги та не надано належної оцінки технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та висновку комісії Молодіжненської сільської ради № 800/1 від 26.09.2017 року, яким встановлено факт самозахвату позивачем частини земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , що підтверджується геодезичними даними, актом Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадасту в Одеській області № 599/ДК/АП/09/01/18 від 17.07.2018 року відповідно до якого встановлено: загальна площа земельної ділянки кадастровий № 5123782000:02:004:4672 зменшена на 0,0024 га через самовільне заняття ОСОБА_2 , який є власником сусідньої земельної ділянки за кадастровим номером 5123782000:02:004:4560.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву до суду апеляційної інстанції не надходило.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.04.2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника – адвоката Вагіна Андрія Володимировича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Молодіженської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.04.2020 року справу було призначено до розгляду на 24.09.2021 року на 11:30 год.
24.09.2020 року розгляд справи було відкладено на 04 лютого 2021 року на 10:00 год. у зв`язку з перебуванням головуючого судді Князюка О.В. у відпустці відповідно до наказу від 23.09.2020 року № 106-в).
16.10.2020 року від представника Молодіжненської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.
03.02.2021 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 04.02.2021 року на 10:00 у зв`язку з неможливістю прибути позивача у судове засідання через хворобу.
04.02.2021 року до суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 адвокатом Вагіним А.В. подано клопотання про відкладення судового у зв`язку з неможливістю прибуття та бажанням брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
04.02.2021 року судове засідання було відкладено на 17.06.2021 року на 11:45 год.
26.05.2021 року на електрону адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Вагіна Андрія Володимировича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.05.2021 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Вагіна Андрія Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою через представника – адвоката Вагіна Андрія Володимировича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Молодіженської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним – відмовлено.
02 червня 2021 року на електрону адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Вагіна Андрія Володимировича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою відеоконференцзв`язку EASYCON (т.: НОМЕР_3 ).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.06.2021 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Вагіна Андрія Володимировича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою відеоконференцзв`язку EASYCON (т.: НОМЕР_3 ) було задоволено.
Судове засідання 17.06.2021 року проведено в режимі відеоконференцзв`язку. На з`язку за допомогою відеоконференцзв`язку EASYCON був присутній представник ОСОБА_1 - адвокат Вагін Андрій Володимирович, апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надходило.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
30 квітня 2015 року рішенням № 1883-VI, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району надала дозвіл гр. – членам «Альфа-Плюс» (згідно з додатком, п. 29 – ОСОБА_2 ) на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості), які перебувають у їх користуванні, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 . Розробником землевпорядної документації є Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастрове бюро «Резолют» (код ЄДРПОУ: 37009894),
Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 05 червня 2015 року (без 15 червня 2015 року рішенням № 1905-VI, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району, затвердила технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. України (згідно додатку) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 та передала земельні ділянки безоплатно у власність гр. України (згідно додатку: п. 28: ОСОБА_2 ) для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель, які перебувають їх користуванні (землi рекреаційного приз призначення) на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району (в межах населеного пункту) у розмірах, по угіддям, за адресою та кадастровим номером згідно додатку.
На підставі зазначеного рішення сесії гр. ОСОБА_3 - зареєстрував право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0266 га, кадастровий № 5123782000:02:004:4560 за адресою: АДРЕСА_1 . 
30 серпня 2016 року рішенням № 406-VII, Молодіжненська сільська рада 20 Овідіопольського району надала дозвіл гр. членам ГО «ПОЛІТ» (згідно додатком, п. 20 ОСОБА_1 ) на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які перебувають у їх користуванні, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 », вулиця Розробником землевпорядної документації - Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастрове бюро Резолют» (код ЄДРПОУ: 37009894). Акт приприйому-передачi межових знаків на зберігання (без підпису суміжника - ОСОБА_2 ).
29 січня 2016 року рішенням № 421-VII, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району, затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. України (згідно додатку всього 34 особи) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 та передала земельні ділянки безоплатно у власність гр. України (згідно додатку: п. 20: ОСОБА_1 ) для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель, які перебувають у їх користуванні (землі рекреаційного призначення) на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району (в межах населеного пункту) у розмірах, по угіддям, за адресою та кадастровим номером згідно додатку.
На підставі зазначеного рішення сесії гр. ОСОБА_1 зареєстрував право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0300 га, кадастровий № 5123782000:02:004:4672 за адресою: АДРЕСА_2 .

Мотивувальна частина
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.
Необхідно зазначити, що належними відповідачами у таких справах є особа, яка є власником чи користувачем суміжної земельної ділянки та отримала оскаржуваний державний акт на право власності на земельну ділянку, а також орган місцевого самоврядування, який вирішив питання про передачу у власність чи у користування суміжну земельну ділянку та комісією якого було визначено межі земельної ділянки.
Суд першої інстанції не визначив склад сторін та осіб, які повинні брати участь у справі, оскільки рішенням суду безпосередньо вирішуються питання про права та обов`язки інших співвласників земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, які не залучені до участі у справі.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити також наступне.
30 квітня 2015 року рішенням № 1883-VI, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району надала дозвіл гр. – членам «Альфа-Плюс» (згідно з додатком, п. 29 – ОСОБА_2 ) на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості), які перебувають у їх користуванні, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 . Розробником землевпорядної документації є Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастрове бюро «Резолют» (код ЄДРПОУ: 37009894),
Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 05 червня 2015 року (без 15 червня 2015 року рішенням № 1905-VI, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району, затвердила технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. України (згідно додатку) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 та передала земельні ділянки безоплатно у власність гр. України (згідно додатку: п. 28: ОСОБА_2 ) для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель, які перебувають їх користуванні (землi рекреаційного приз призначення) на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району (в межах населеного пункту) у розмірах, по угіддям, за адресою та кадастровим номером згідно додатку.
На підставі зазначеного рішення сесії гр. ОСОБА_3 - зареєстрував право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0266 га, кадастровий № 5123782000:02:004:4560 за адресою: АДРЕСА_1 . 
30 серпня 2016 року рішенням № 406-VII, Молодіжненська сільська рада 20 Овідіопольського району надала дозвіл гр. членам ГО «ПОЛІТ» (згідно додатком, п. 20 ОСОБА_1 ) на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які перебувають у їх користуванні, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 », вулиця Розробником землевпорядної документації - Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастрове бюро Резолют» (код ЄДРПОУ: 37009894). Акт приприйому-передачi межових знаків на зберігання (без підпису суміжника - ОСОБА_2 ).
29 січня 2016 року рішенням № 421-VII, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району, затвердила технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. України (згідно додатку всього 34 особи) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 та передала земельні ділянки безоплатно у власність гр. України (згідно додатку: п. 20: ОСОБА_1 ) для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель, які перебувають у їх користуванні (землі рекреаційного призначення) на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району (в межах населеного пункту) у розмірах, по угіддям, за адресою та кадастровим номером згідно додатку.
На підставі зазначеного рішення сесії гр. ОСОБА_1 зареєстрував право власності на земельну ділянку загальною зареєстрував право площею 0,0300 га, кадастровий № 5123782000:02:004:4672 за адресою: АДРЕСА_4 , ділянка № НОМЕР_1 .
Відповідно до рішення КСУ № 7 ОМС, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти.
Нормативні акти: встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб, застосовуються неодноразово
Ненормативні акти: передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово, після реєстрації вичерпують свою дію
Отже, оскаржуване в частині рішення сесії сільської ради Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району від 29 січня 2016 року № 421-VII, є ненормативними актами ОМС, вичерпало свою дію внаслідок їх виконання третьою особою. У зв`язку з чим подальше його скасування не породжує жодних правових наслідків, оскільки в такої особи (тобто третьої особи в наведеній справі) вже виникло право власності на майно й це право ґрунтується на чинних правовстановлюючих документах.
Таким чином, і позовна вимога про скасування спірного рішення сесії Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району № 421-VII від 29.09.2016 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва громадянам – членам ГО «ПОЛІТ» (згідно додатку) в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області» в частині передачі безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер 5123782000:02:004:4672 зводиться до спору про право власності між позивачем і третьою особою, а не є спором між позивачем та відповідачем щодо повноважень останнього при прийнятті рішення про оформлення об`єктів нерухомості.
Відповідно до положень ст.13,14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.
У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.
У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною першою, другою статті 116 ЗК України (у редакції, чинній на час отримання ОСОБА_1 державного акта на право власності на земельну ділянку) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Встановивши, що позивач не надав згоди на погодження меж земельної ділянки ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов хибного висновку про порушене право ОСОБА_2 , зазначивши, що ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з порушенням вимог статті 198 ЗК України, виходячи лише з факту відсутності підпису ОСОБА_1 на акті узгодження меж і без дослідження, яким чином порушені права позивачки як землевласника.
Вказані висновки суду першої інстанції є хибними з огляду на наступне.
Судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений в приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користування, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених у статті 122 ЗК України. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Згідно статті 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
На виконання вимог статі 106 ЗК України наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.
Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28 березня 2018 року прийнято постанову у справі N 681/1039/15-ц, у якій суд зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами". Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.
Тобто, при добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність.
Отже, за умови, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 були визначені, але оскаржуваним рішенням ради порушені чи змінені, суд у межах заявлених позовних вимог зобов`язаний ухвалити рішення по суті таких вимог - а саме про поновлення межі земельної ділянки позивачки із зазначенням ідентифікуючих ознак - розміру і поворотних точок та іншого, чи відмовити у позові у разі, якщо порушення, на які вказувала позивачка, не знайдуть свого підтвердження.
Вказана позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 514/1574/14-цта постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 580/168/16-ц.
Відповідно до ч. 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні норм права.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право ОСОБА_2 порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Молодіженської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).
Оскільки колегія суддів задовольнила апеляційну скаргу та відмовила у задоволенні позовної заяви у повному обсясі, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачем.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року- скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Молодіженської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсним – залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.03.2020 року в сумі 1 152,60 (одна тисяча сто пятдесят дві гривні шістдесят копійок) грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24.06.2021 року.
Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
Судді:                                                          А.П. Заїкін
О. М. Таварткіладзе