ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

22 червня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №583/4133/20 
Номер провадження 22-ц/816/943/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І. 

у присутності :
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кутового Ярослава Адольфовича ,
представника Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО» -адвоката Кулика Володимира Васильовича ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Плотникової Н.Б. у м. Охтирка Сумської області, повне судове рішення складено 14 квітня 2021 року, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО», Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» про усунення перешкод у користуванні майном,

                                                         в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 701 від 22 грудня 2006 року йому передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 4,2714 га, в тому числі 3,7463 га - рілля, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, та 0,5251 га - сіножаті, кадастровий номер 5920380400:01:001:0115, на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області. 
10 серпня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» з листом щодо повернення належної йому земельної ділянки у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди землі. 
У відповідь йому було надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зі змісту якого вбачається, що 03 жовтня 2017 року державним реєстратором Фальченко Ю.Л. було зареєстровано новий договір оренди землі №230/17 від 20 вересня 2017 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», згідно якого було передано в оренду земельну ділянку площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, строком на 10 років, номер запису 22627199. 
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2020 року по справі №583/1412/19 було визнано недійсним договір оренди землі № 230/17 від 20 вересня 2017 року на земельну ділянку площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером 22627199 від 03 жовтня 2017 року. 
Постановою Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2020 року скасовано в частині задоволених позовних вимог щодо визнання договору оренди землі недійсним, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО» про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , колегія суддів зазначила, що суд першої інстанції помилково визнав недійсним неукладений договір оренди земельної ділянки, та відмовила в задоволенні позову з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, що не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки.
Крім того, відповідач ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», не укладаючи з позивачем, як власником землі, відповідного договору оренди землі, 14 січня 2020 року безпідставно передав належну позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114 в суборенду ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», про що державним реєстратором Московської сільської ради Липоводолинського району, Сумської області зроблено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права суборенди № 35051105.
Посилаючись на зазначені обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив суд витребувати з чужого незаконного володіння ПрАТ «РАЙЗ - МАКСИМКО», ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області; 
скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку (пай) площею 3,7463 га, кадастровий номер земельної ділянки 5920380400:01:001:0114, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, номер запису про речове право 22627199 від 03 жовтня 2017 року; 
скасувати державну реєстрацію права суборенди на земельну ділянку (пай) площею 3,7463 га, кадастровий номер земельної ділянки 5920380400:01:001:0114, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, номер запису про речове право 35051105 від 14 січня 2020 року.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2021 року позов  ОСОБА_1  задоволений частково.
Усунуто перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою (пай) площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області шляхом витребування її від ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та повернення даної земельної ділянкт позивачу ОСОБА_1 .
Скасовано запис про інше речове право (право оренди) земельної ділянки площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, номер 22627199 від 03жовтня 2017 року державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Фальченка Юрія Леонідовича, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37373349 від 03 жовтня 2017 року.
Скасовано запис про інше речове право (право суборенди) земельної ділянки площею 3,7463 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0114, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, номер 35051105 від 14 січня 2020 року державного реєстратора Московської сільської ради Липоволодинського району Сумської області Магаляс Романа Григоровича, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50667421 від 16 січня 2020 року.
Стягнуто з ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь  ОСОБА_1 судові витрати в сумі по 3761,20 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО»подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивач надав повноваження на підписання договору оренди своїй дружині ОСОБА_3 . На думку заявника, саме вона підписала договір оренди земельної ділянки площею 3,7463 га. В подальшому 20 вересня 2017 року саме представницею позивача був укладений договір оренди землі №230/17, строком дії на 10 років та зареєстрований в установленому порядку 03 жовтня 2017 року. 
18 лютого 2020 року надаючи пояснення в суді у якості свідка по справі №583/1412/19, ОСОБА_3 припускала, що саме її підпис містить Договір оренди землі, проте на пропозицію надати зразки почерку та підписів категорично відмовилась. 
Суд першої інстанції у зазначеній справі не надав належної оцінки факту відмови ОСОБА_3 надати зразки почерку та підпису на вимогу експерта, внаслідок чого експертом не вирішувалось питання, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у розділі «Реквізити сторін» у графі «Орендодавець (підпис)» у Договорі оренди землі №230/17 від 20 вересня 2017 року, укладеного між ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» та ОСОБА_1 – ОСОБА_3 .
З метою повного всебічного встановлення всіх обставин у даній справі, представником відповідача 21 грудня 2020 року було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для вирішення питання: «Чи виконаний підпис у договорі оренди землі №230/17 від 20 вересня 2017 року між орендарем: ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» та орендодавцем:  ОСОБА_1 – ОСОБА_3 . Також відповідачем заявлено клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 . 
Проте ухвалою суду від 29 січня 2021 року у задоволенні клопотання про призначення експертизи судом відмовлено, з тих мотивів, що запропоновані відповідачем питання поставлені на вирішення експертизи не відносяться до предмету доказування в межах заявлених вимог. Клопотання про виклик свідка також залишено без задоволення. 
Таким чином, судом при розгляді справи були порушені процесуальні права відповідача, як сторони судового процесу, порушено право на справедливий суд та доступ до правосуддя, вирішено спір при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» – адвоката Кулика В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Кутового Я.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що права та обов`язки сторін за договором оренди вказаної земельної ділянки № 230/17 від 20 вересня 2017 року не виникли через неукладеність договору, а тому усунення перешкод у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою шляхом витребування її у відповідача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та повернення спірної земельної ділянки її власнику є ефективним способом захисту порушених прав позивача.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що згідно державного акту на право приватної власності на землю від 29 грудня 2006 року серії ЯД № 171245, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 040661502478, ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 701 від 22 грудня 2006 року передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 4,2714 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області. (а.с. 9, 10).
03 жовтня 2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Фальченком Ю.Л. внесено запис про право оренди земельної ділянки площею 3,7463 га на підставі договору оренди землі № 230/17 від 20 вересня 2017 року, за умовами якого орендодавець ОСОБА_1 передав орендарю ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» вказану земельну ділянку строком на 10 років (а.с. 11-13).
14 січня 2020 року державним реєстратором Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Магаляс Р.Г. проведено державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки площею 3,7463 на підставі договору суборенди від 01 січня 2019 року № 1/19, укладеного між ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» строком до 31 жовтня 2027 року (а.с. 11-13).
Постановою Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року у справі №583/1412/19, провадження № 22-ц/816/986/20 рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2020 року в частині задоволених позовних вимог щодо визнання договору оренди землі недійсним та в частині розподілу судових витрат скасовано і ухвалено нове. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 14-17).
Згідно з експертним висновком від 22 листопада 2019 року, зробленим за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1442/1443 у справі № 583/1412/19, провадження № 22-ц/816/986/20, підпис від імені ОСОБА_1 в розділі «Реквізити сторін» у графі «Орендодавець (підпис)» у договорі оренди землі № 230/17 від 20 вересня 2017 року, укладеному між товариством та ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки кадастровий номер 5920380400:01:001:0114 виконаний за допомогою пасти для кулькової ручки рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_1 , а іншою особою.
Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 своїм підписом оскаржуваний договір оренди землі не скріплював, і доказів того, що спірний договір підписано уповноваженою особою власника земельної ділянки, суду не було надано, тому підстав вважати, що позивач виразив своє волевиявлення на укладання договору погодивши всі його істотні умови немає. Таким чином колегія суддів дійшла висновку про неукладеність спірного договору оренди, про що вказала у мотивувальній частині судового рішення.
Спірні правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину.
Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату, зазначену в договорі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а за статтею 17 цього Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);  дата укладення та строк дії договору оренди;  орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.  За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до п.п. 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» в чинній редакції, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Встановлено, що ОСОБА_1 договір оренди землі від 20 вересня 2017 року не підписував, істотні умови договору не погоджував, а відтак не укладав.
Враховуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав,  її зайняття фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) слід розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням законного власника ОСОБА_1 права володіння на цю ділянку, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ефективним способом захисту права, яке власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16 червня 2020 року по справі № 145/2047/16-ц.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосований спосіб захисту порушеного права  ОСОБА_1 , який полягає в скасуванні державної реєстрації речового права, забезпечить реальне відновлення порушеного права на володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 15 грудня 2014 року, посвідченої Бакирівською сільською радою Охтирського району, уповноважив громадянку ОСОБА_3 підписувати договори оренди на земельні частки (паї), і саме ОСОБА_3 могла підписати оспорюваний правочин від імені позивача, були належним чином розглянуті місцевим судом, процесуальних підстав для їх повторного дослідження та переоцінки колегія суддів не встановила. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що обставини встановлені постановою Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 583/1412/19, про те, що договір оренди земельної ділянки між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» не було укладено, мають преюдиційне значення у цій справі, а отже не підлягають доказуванню.
Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Крім того, враховуючи положення ст.137 ЦПК України, виходячи зі складності справи та виконаних адвокатом робіт, часу витраченого ним на виконання цих робіт, з урахуванням розумності розміру адвокатських витрат, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідачів в дольовому порядку на його користь понесені ним витрати за правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 3000 грн по 1500 грн з кожного.
Керуючись ст. ст. 137 , 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд 

                                                      п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО» залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09  квітня  2021 рокузалишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3000 грн по 1500 грн з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 24 червня 2021 року. 

Головуючий -                                                                                О.І. Собина

Судді:                                                                                             О.Ю. Кононенко 

                                                                        В.І. Криворотенко