Ухвала 
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 665/392/18
 
провадження № 61-4853ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Крижановським Миколою Михайловичем, на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 рокуу справі за позовом керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, до ОСОБА_1 , Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - Чаплинська селищна рада Херсонської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2018 року керівник Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - Чаплинська селищна рада Херсонської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
 
Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року,позов керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області задоволено.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 160,6644 умовних кадастрових гектари ріллі за схемою поділу земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства імені «Карла Маркса» (далі - КСП ім. «К. Маркса»), які знаходяться за межами населених пунктів с. Балтазарівка Чаплинської об`єднаної територіальної громади Херсонської області, вартістю 5 082 319,30 грн, укладений між Чаплинською районною державною адміністрацією Херсонської області та ОСОБА_1 .
Вилучено у ОСОБА_1 з користування земельну ділянку загальною площею 160,6644 умовних кадастрових гектарів ріллі за схемою поділу земель колишнього КСП ім. «К. Маркса», які знаходяться за межами населених пунктів с. Балтазарівка Чаплинської об`єднаної територіальної громади Херсонської області, вартістю 5 082 319,30 грн, та передано її Чаплинській районній державній адміністрації Херсонської області.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Крижановським М. М., на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року на постанову Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 12 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Крижановським М. М., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Заявнику запропоновано уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2021 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 15 травня 2019 року у справі № 910/16744/17, від 11 червня 2019 року у справі № 910/15651/17,                     від 25 червня 2019 року у справі № 910/16981/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 910/15651/17 та постановах Верховного Суду від 18 березня                         2021 року у справі № 759/7798/16, від 22 березня 2021 року у справі                                   № 760/18229/15-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник не зазначаєщодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
 
Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосував апеляційний суд не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його                                   представником - адвокатом Крижановським М. М., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Крім того, заявником разом з касаційною скаргою подано до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року до закінчення касаційного провадження.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 рокудо закінчення касаційного провадження, оскільки на даний час на земельній ділянці зростають посіви озимих культур, які є його власністю як орендаря, а вилучення спірної земельної ділянки призведе до негативних наслідків та спричинить матеріальну шкоду. Крім того зазначає, що у випадку виконання оскаржуваних судових рішень в частині вилучення земельної ділянки, вона може бути передана у користування іншій особі, а у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10                 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Наведені ОСОБА_1 доводи є непереконливими та не дають достатніх підстав вважати, що невжиття заходів зупинення виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2                         021 року, може призвести до невідворотних наслідків.
 
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 рокуслід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, до ОСОБА_1 , Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - Чаплинська селищна рада Херсонської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Крижановським Миколою Михайловичем, на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
 
Витребувати із Чаплинського районного суду Херсонської області цивільну справу № 665/392/18.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 11 червня 2021 року.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 17 лютого 2021 рокувідмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк