ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1663/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 р. (суддя Брегей Р.І.) в справі № 340/1663/20 за позовом Фермерського господарства «Олена-5» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
          Фермерське господарство «Олена-5» (далі – ФГ «Олена-5») звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі – ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  від 20.02.2020 р. № 0000313305 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі  73  201,52 грн., в тому числі за основним платежем – 5 824,13 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 46 366,16 грн., пеня – 21  011,23 грн.;  № 0000323305 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 6  100,14 грн., в тому числі за основним платежем – 485,35 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 3  863,85 грн., пеня – 1 750,94 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року, яким ФГ «Олена - 5» визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 5824,13 грн., накладено штрафну санкцію - 46366,16 грн. та нараховане пеню - 21011,23 грн., в частині нарахування пені у сумі 19520,58 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року, яким ФГ «Олена - 5» визначено грошове зобов`язання з військового збору у сумі 485,35 грн., накладено штрафну санкцію - 3863,85 грн. та нараховане пеню - 1750,94 грн., в частині нарахування пені у сумі 1626,71 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.  
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга містить виклад обставин справи та доводи, за якими відповідач заперечував проти позову. Апелянтом не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції та не зазначено, які саме висновки є помилковими, а також в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, але зазначено, що оскільки позивачем несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду за 2017-2018 роки в розмірі 84  588,94 грн. та 7 049,08 грн. відповідно, тому на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України  правомірно позивачу нараховано пеню в розмірі  19  520,58 грн. (по податку на доходи фізичних осіб) та 1 626,71 грн. (по військовому збору) спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що  період з 11 по 16 січня 2020 року відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача  з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавств за період з    01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року, якою встановлено,  що платник податків не сплатив на день проведення перевірки військовий збір та податок на доходи фізичних осіб, що утримуються і сплачуються податковими агентами із доходів платника податків у виді орендної плати.
Заборгованість на кінцеву дату періоду, який перевірявся, (до 30 вересня 2019 року) зі сплати податку на доходи фізичних осіб склала 5 824,13 грн., а з військового збору - 485,35 грн.
Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20 лютого 2020 року, якими:
- визначено грошове зобов`язання у сумі 5 824,13 грн., накладено штрафну санкцію – 46 366,16 грн. та нараховано пеню – 21 011,23 грн. (податок на доходи фізичних осіб);
- визначено грошове зобов`язання у сумі 485,35 грн., накладено штрафну санкцію – 3 863,85 грн. та нараховано пеню – 1 750,94 грн. (військовий збір).
Штрафи визначено на підставі приписів пункту 127.1 статті  127 Податкового кодексу України  (застосовувалась ставка у 25%, 50% і 75%).
                    Кількість порушень - 4 (двічі несвоєчасна сплата і двічі несплата щодо податку на доходи фізичних осіб і військового збору).    
                  Пеня обчислена на підставі приписів підпункту  129.1.1 пункту 129.1    статті 129 Податкового кодексу України  щодо несвоєчасної сплати і несплати грошових зобов`язань з двох видів платежів.
Позивачем оскаржено податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.
                      Рішенням Державної податкової служби України   від    23 квітня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.
          Враховуючи визнання платником податків існування заборгованості, яка визначена податковими    повідомленнями-рішеннями (5 824,13 грн. і 485,35 грн.), суд першої інстанції вважав необґрунтованими позовні вимоги в частині визнання протиправним нарахування контролюючим  органом грошових зобов`язань (основного боргу).
Також, оскільки позивач, нарахувавши і сплативши орендну плату фізичним особам, не сплатило податок і збір у строк, який встановлено  Податковим кодексом України, діючи як податковий агент, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем допущено  порушення у вигляді несвоєчасної сплати,  так і несплати податку та збору, тому вважав, що відповідачем правомірно накладено на позивача  штраф на підставі приписів  статті 127 Податкового кодексу України  у розмірах 25%, 50% і 75, як за порушення, що вчиненні вперше і не вперше (друге, третє і четверте порушення, які виявленні в межах однієї перевірки щодо податку і збору).
Тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині вимоги про визнання протиправним і скасування штрафів.
          Розглядаючи питання правильності нарахування пені, суд першої інстанції встановив, що контролюючим органом при визначення дати, з якої починає нараховуватися пеня щодо всіх 4 порушень і стосовно податку, і стосовно збору, керувався приписами підпункту  129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.    
Проте, у випадку несвоєчасної сплати грошове зобов`язання нараховував платник податків, тому контролюючий орган при нарахуванні пені мав керуватися підпунктом  129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.    
Тому дійшов висновку, що відповідачем частково неправильно застосовано норми права, проте  правильно обчислив пеню за несплату податку і збору, суми яких нарахував за результатами перевірки.
Розмір пені для податку склав 1490,65 (425,60 і 1065,05) грн., а для  збору - 124,23 (35,47 та 88,76) грн.       
За приведених обставин суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги. 
          Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим приведений висновок суду першої інстанції в частині підстав для задоволення позову.
          Судом встановлено, що ФГ «Олена-5» є податковим агентом при виплаті фізичним особам орендної плати за орендовані земельні ділянки (паї) в грошовій формі.
          ГУ ДПС проведена позапланова документальна виїзна перевірки ФГ «Олена-5» з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів від надання майна в лізинг, оренду або суборенду з метою контролю правильності обчислення, нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.10.2016 р. по 30.09.2019 р., за результатами якої складено акт № 1/11-28-33-05/31929047 від 23.01.2020 р., яким, зокрема, встановлено порушення:
пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168,  абз. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного перерахування  до бюджету податку на доходи фізичних осіб від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду в сумі 84  588,94 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 42  294,47 грн., за 2018 рік – 42 294,47 грн., та відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 19 520,48 грн.;
пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168,  абз. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу в частині неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду в сумі 5 924,13 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1 185,64 грн., за 2018 рік – 4 638,49 грн., та відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 1 490,65 грн.;
пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168,  абз. а) п. 176.2 ст. 176, п. 16№ підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині несвоєчасного перерахування  до бюджету військового збору від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду в сумі 7 049,08 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 3 524,54 грн., за 2018 рік – 3 524,54 грн., та відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 1 626,72 грн.;
пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168,  абз. а) п. 176.2 ст. 176, п. 16№ підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення»  Податкового кодексу України в частині неперерахування до бюджету військового збору від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду в сумі 485,35 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 98,80 грн., за 2018 рік – 386,55 грн., та відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 124,22 грн.
ГУ ДПС в Кіровоградській області 20.02.2020 р. прийняті податкові повідомлення-рішення:  № 0000313305 про збільшення ФГ «Олена-5» суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі  73  201,52 грн., в тому числі за основним платежем – 5 824,13 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 46 366,16 грн., пеня – 21  011,23 грн.;  № 0000323305 про збільшення ФГ «Олена-5» суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 6  100,14 грн., в тому числі за основним платежем – 485,35 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 3  863,85 грн., пеня – 1 750,94 грн.
Підставою збільшення суми грошового зобов`язання, застосування штрафних санкцій та нарахування пені є встановлення в ході податкової перевірки як несвоєчасного перерахування позивачем до бюджету податку на доходи фізичних осіб та  військового збору від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду, так й неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору від надання майна (земельних ділянок – паїв) в оренду.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є виключно питання правомірності нарахування контролюючим пені у зв`язку  з несвоєчасною сплатою платником як податковим агентом до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. 
Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)  пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.   
          Підстави та порядок нарахування пені встановлений статтею 129 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту  129.1.1 та підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу нарахування пені розпочинається:
при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (пп. 129.1.1);
           при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до  статті 50  цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до  підпункту 39.5.4  пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (пп. 129.1.3).
          Таким чином, законодавцем визначені різні підстави та строки початку нарахування пені в залежності від того, чи визначається податкове зобов`язання власне платником податків або податковим агентом або чи визначається таке зобов`язання контролюючим органом за результатами перевірки.
В спірному випадку контролюючим органом при визначенні дати, з якої починається нарахування пені щодо усіх приведених в акті перевірки порушень, застосовано приписи підпункту  129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.    
Разом з тим, судом першої інстанції правильно зазначено, що  у випадку несвоєчасної сплати грошове зобов`язання нараховував власне  платник податків, тому контролюючий орган при нарахуванні пені мав керуватися підпунктом  129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.    
Враховуючи неправильне застосування контролюючим органом приписів підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України у питанні нарахування пені при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого  висновку про скасування податкового повідомлення-рішення № 0000313305 в частині нарахування пені у сумі 19 520,58 грн. та податкового повідомлення-рішення № 0000323305 в частині нарахування пені у сумі 1 626,71 грн.
Доводи апелянта щодо правомірності нарахування пені спростовані приведеними вище висновками суду.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 р. в справі № 340/1663/20 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 р. в справі № 340/1663/20  за позовом Фермерського господарства «Олена-5» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 26.04.2021 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 26.04.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко