Постанова
Іменем України
 
17 травня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 678/91/20
провадження № 61-921св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Летичівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Летичівської селищної ради, уповноважена особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року в складі судді Лазаренка А. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року в складі колегії суддів: Купельського А. В., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів 
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Летичівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Летичівської селищної ради (далі - КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради), уповноважена особа - ОСОБА_2 про визнання незаконними наказів, що стосуються припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення належних до сплати виплат та відшкодування моральної шкоди.
 
Позов обґрунтовано тим, що наказом КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради № 88-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » від 31 грудня 2019 року її звільнено з посади завідувача фельдшерським пунктом с. Подільське на підставі пункту першого статті 40 Кодексу законів про працю України (далі -  КЗпП України) в зв`язку із скороченням штату. Підставою звільнення вказано наказ відповідача № 63 «ОД» «Про скорочення штатних посад» від 29 жовтня 2019 року у якому зазначено про скорочення з 01 січня 2020 року штатних посад в кількості 1,0 штатних одиниць: завідувача ФП, фельдшера с. Подільське в кількості 1,0 ставки. Згідно з протоколом № 8 Засідання профспілкового комітету Летичівської районної організації Профспілки працівників охорони здоров`я України від 29 жовтня 2019 року за результатами розгляду подання головного лікаря КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради ОСОБА_2 щодо скорочення посад та чисельності працівників надано згоду на розірвання трудового договору. 30 жовтня 2019 року підприємством видано наказ № 64 «ОД» «Про попередження вивільнення працівників» у якому вказано скоротити з 01 січня 2020 року: ОСОБА_1 - завідувача ФП, фельдшера с. Подільське. За змістом наказу підприємства № 76 «ОД» «Про реорганізацію фельдшерського пункту» від 31 грудня 2019 року, враховуючи малочисельність населення, реорганізовано фельдшерський пункт с. Подільське в пункт тимчасового базування с. Подільське з 01 січня 2020 року, приєднано територію обслуговування фельдшерського пункту с. Подільське до Летичівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. 
 
Позивач вважає, що зазначені документи є незаконними, жоден із них не містить посилання на норми закону чи підзаконних нормативно-правових актів, які б слугували підставою їх складання та прийняття. Про засідання профспілкового комітету не була повідомлена, її не запрошували, саме засідання вважає незаконним, адже участь у ньому, як члени профспілкового комітету, взяли керівник підприємства, а також ті посадові особи, які були виконавцями оскаржуваних нею у даній справі наказів, тобто фактично відбулось засідання адміністрації (роботодавця), що неприпустимо в діяльності профспілок. Підписавши наказ про реорганізацію фельдшерського пункту, керівник медичного закладу ОСОБА_2 перевищила надані їй повноваження, адже засновником КНП «Летичівський центр ПМСД» є Летичівська селищна рада, яка жодного організаційно-розпорядчого рішення про реорганізацію підприємства не приймала, відповідно відсутнє законне рішення про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Через незаконні рішення відповідача позивач звільнена з роботи в порушення вимог закону, відповідно втратила можливість отримання належної їй заробітної плати. 
 
У зв`язку з цим позивач просила суд поновити її на роботі на посаді завідувача фельдшерським пунктом с. Подільське КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради, визнавши незаконними документи, які підписала головний лікар ОСОБА_2, а саме: наказ від 31 грудня 2019 року № 88 к «Про звільнення з роботи» « ОСОБА_1 »; наказ від 29 жовтня 2019 року № 63 «ОД» «Про скорочення штатних посад»; наказ від 30 жовтня 2019 року № 64 «ОД» «Про попередження вивільнення працівників»; наказ від 31 грудня 2019 року № 76 «ОД» «Про реорганізацію Фельдшерського пункту»; протокол № 8 Засідання профспілкового комітету Летичівської районної організації Профспілки працівників охорони здоров`я України від 29 жовтня 2019 року; «Повідомлення Про вакантні місця роботи» без номера і дати; стягнути з КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради на її користь належну до виплати суму коштів за вимушений прогул з дня прийняття незаконного рішення про звільнення із займаної посади та роботи - 31 грудня 2019 року - до дня прийняття судового рішення за вказаною позовною вимогою, у розмірі не меншому мінімального розміру щомісячної заробітної плати, допустивши негайне виконання судового рішення в частині стягнення місячного заробітку.; стягнути з КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради на її користь моральну шкоду, завдану незаконними діями та рішеннями, що призвели до її звільнення із займаної посади та роботи у розмірі 5 000,00 грн; стягнути з КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради на користь держави понесені судові витрати по справі: 3 000,00 грн - за послуги адвоката, 1 060,00 грн - транспортні витрати.
 
Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що ОСОБА_1 не довела належними і допустимими доказами, що її звільнення відбулось з порушенням вимог чинного законодавства України.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року - без змін.
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що, розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій:
 
-  послались на спільний наказ  Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06 лютого 2018 року № 178/24 «Про затвердження Порядку формування спроможних мереж надання первинної медичної допомоги», проте не дослідили чи поширюється його дія на відповідача і чи покладено обов`язок його виконання  саме на нього; 
 
-  не звернули увагу на те, що у наказі від 06 лютого 2018 року № 178/24 взагалі не згадується такий суб`єкт як Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, а право формувати план спроможних мереж надання первинної медичної допомоги надано обласним державним адміністраціям, а не головному лікарю Центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги;
 
-  не надали належної оцінки тому, що Летичівська селищна рада, як орган місцевого самоврядування та як засновник підприємства  КНП «Летичівський центр ПМСД», не приймала жодного організаційно-розпорядчого рішення щодо створення у м. Подільське медичного пункту тимчасового базування, а тому наказ Міністерства охорони здоров`я України від 29 липня 2016 року № 801 не може бути підставою і не дає права головному лікарю КНП «Летичівський центр ПМСД» скорочувати у фельдшерському пункті с. Подільське з причини створення на його базі медичного пункту тимчасового базування;
 
- не звернули увагу на те, що статутом, який затверджений рішенням 49  сесії 7 скликання Летичівської селищної ради від 27 квітня 2018 року не передбачено, що керівник має право самостійно визначати організаційну структуру КНП «Летичівський центр ПМСД «Летичівської селищної ради», встановлювати чисельність і затверджувати штатний розпис;
 
-  проігнорували те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що статут відповідача від 27 квітня 2018 року втратив свою чинність у зв`язку з прийняттям відповідачем 30 листопада 2018 року іншого статуту;
 
-  не звернули увагу на те, що підпунктом 5.1 контракту № 8, укладеного з головним лікарем КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради 29 березня 2018 року,передбачено внесення змін та доповнень до контракту лише за рішенням сесії Летичівської селищної ради, але текст додаткової угоди від 01 лютого 2019 року до контракту № 8 не містить жодного посилання на те, що вона укладена на підставі будь якого рішення сесії в частині повноважень головного лікаря;
 
-  в порушення вимог абзацу першого пункту19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 16 листопада 1992 року не з`ясували чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи мали місце зміни істотних умов праці, які не ведуть до звільнення;
 
-  на надали належної оцінки тому, що відповідач не запропонував заявнику усі наявні на підприємстві вакантні посади, зокрема посаду медичної сестри фельдшерського пункту с. Грушківці за строковим трудовим договором;
 
-  не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17 та від 23 грудня 2020 року у справі № 285/4227/18, постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.
 
У березні 2021 року уповноважена особа КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на її необґрунтованість, заявник просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
18 січня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.  
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків до 03 березня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Зокрема запропоновано заявнику доплатити судовий збір у розмірі 5 885,60 грн. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2021 року (після усунення недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано матеріали справи № 678/91/20 із Летичівського районного суду Хмельницької області; надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.    
 
У березні 2021 року матеріали справи № 678/91/20 надійшли до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                          є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                    є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи                                 з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.
 
Фактичні обставини справи 
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом від 01 квітня 2013 року № 4-К ОСОБА_1 прийнята на посаду завідувача фельдшерським пунктом с. Подільське в порядку переведення з Летичівської центральної районної лікарні.
 
Згідно з пунктом 4.8 статуту КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради, який затверджено 30 листопада 2018 року, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність і затверджує штатний розпис.
 
Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06 лютого 2018 року № 178/24 «Про затвердження Порядку формування спроможних мереж надання первинної медичної допомоги» визначено умови розташування нерегулярного місця надання первинної медичної допомоги у разі, якщо чисельність населення населеного пункту складає не менше 750 осіб.
 
Враховуючи зазначений наказ, 28 жовтня 2019 року КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради видано наказ № 62 «ОД» яким були реорганізовані фельдшерські пункти в с. Попівці, с. Майдан Вербецький, с. Буцни, с. Чапля, с. Марківці в пункти тимчасового базування.
 
На загальних зборах фельдшерів в присутності завідувача фельдшерського пункту с. Подільське ОСОБА_1 їй було повідомлено, що буде проведено реорганізація малопотужного фельдшерського пункту і в с. Подільське.
 
29 жовтня 2019 року КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради видано наказ № 63 «ОД» «Про скорочення штатних посад» згідно якого з метою реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я, приведення у відповідність вимог регламентуючих документів Міністерства охорони здоров`я України по навантаженню працівників закладу Центру первинної медико-санітарної допомоги постановлено: скоротити з 01 січня 2020 року штатні посади в кількості 1,0 штатних одиниць: завідувача ФП, фельдшер с. Подільське в кількості 1,0 ставки (пункт 1); інспектору з кадрів доручено попередити даних осіб про скорочення за два місяці згідно чинного законодавства (пункт 2); головному бухгалтеру доручено внести відповідні зміни в штатний розпис з 01 січня 2020 року.
 
29 жовтня 2019 року відбулося засідання профспілкового комітету Летичівської районної організації Профспілки працівників охорони здоров`я України про що складено протокол № 8 у якому вказано, що на засіданні присутні 6 членів профспілкового комітету - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Порядком денним визначено розгляд подання головного лікаря ЦПМСД ОСОБА_2 щодо скорочення посад та чисельності працівників і як результат ухвалено надати інформацію головному лікарю ЦПМСД ОСОБА_2 про проведену роботу та надати згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату згідно пунктом 1 статі 40 КЗпП України.
 
30 жовтня 2019 року КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради видано наказ № 64 «ОД» «Про попередження вивільнення працівників». У ньому зазначено, що згідно наказу від 29 жовтня 2019 року № 63 «ОД» «Про скорочення штатних посад» постановлено: скоротити з 01 січня 2020 року: ОСОБА_1 -завідувача ФП, фельдшера с. Подільське (пункт 1); інспектору з кадрів доручено попередити даних осіб про скорочення за два місяці згідно чинного законодавства  (пункт 2). 
 
31 жовтня 2019 року на підставі наказу підприємства від 30 жовтня 2019 року               № 64-ОД завідувача фельдшерським пунктом с. Подільське ОСОБА_1 під особистий підпис повідомлено про скорочення з 01 січня 2020 року.
 
При цьому, ОСОБА_1 запропоновано наявні вакантні посади на які вона може бути переведена за її згодою, однак вона письмово відмовилась.
 
З 01 січня 2020 року відповідно до наказу від 31 грудня 2019 року № 76-ОД фельдшерський пункт с. Подільське реорганізований в медичний пункт тимчасового базування. Територія обслуговування приєднана до Летичівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини.
 
02 січня 2020 року керівником КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради затверджено структуру підприємства у новій редакції.
 
З копії трудової книжки ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , яка заповнена в Летичівській центральній районній лікарні 10 березня 2002 року, вбачається, що вона 10 березня 1995 року зарахована на посаду завідуючої ФП с. Рудня, а 01 червня 1996 року переведена на посаду завідуючої ФП с. Подільське. На цій посаді позивач працювала до 31 грудня 2019 року (при цьому, суд не враховує назву підприємств, установ і організацій в яких працювала позивач, адже її посада залишалась незмінною).
 
Із довідки голови профспілкового комітету Мацькової А. І., яка надана суду, вбачається, що ОСОБА_1 - завідувачка фельдшерським пунктом с. Подільське з 01 квітня 2013 року по 31 грудня 2019 року являлась членом профспілкового комітету Летичівського ЦПМСД. 
 
Також з матеріалів справи вбачається, що керівником КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради на момент розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій була головний лікар ОСОБА_2 , її повноваження, як керівника, підтверджуються: рішенням VII скликання сорок шостої сесії Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області № 41 «Про переукладання контракту з головним лікарем комунального закладу «Летичівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Летичівської селищної ради» від 01 лютого 2018 року згідно з яким вирішено переукласти контракт з ОСОБА_2 з 29 березня 2018 року терміном на 3 роки; контрактом № 8 з головним лікарем КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради» від 29 березня 2018 року, який укладений Летичівською селищною радою (орган управління майном) в особі селищного голови Тисячного І. І. та ОСОБА_2 ; статутом КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради, який затверджено рішенням 49 сесії 7 скликання Летичівської селищної ради від 27 квітня 2018 року; статутом КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради, який затверджено рішенням 60 сесії 7 скликання Летичівської селищної ради від 30 листопада 2018 року; додатковою угодою  від 01 лютого 2019 року № 2 до контракту від 29 березня 2018 року № 8 з головним лікарем КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради.
  
В пункті 4.8 статуту КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради, який затверджено 30 листопада 2018 року, вказано, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність і затверджує штатний розпис.
 
Згідно п. 7.1 статуту управління підприємством здійснює Летичівська селищна рада (засновник).
 
Відповідно до пункту 7.2 статуту поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює керівник підприємства - головний лікар, який призначається на посаду і звільняється з неї відповідно до законодавства. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність головного лікаря, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом.
 
Як зазначено у пункті 7.4.15 статуту головний лікар підприємства затверджує штатний розпис підприємства та встановлює розміри посадових окладів працівників підприємства. 
 
Додатковою угодою від 01 лютого 2019 року № 2 до контракту  від 29 березня 2018  року № 8 з головним лікарем КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради пункт 2.4 розділу 2 «Права та обов`язки сторін» доповнено пунктом 10 та викладено його у наступній редакції: «10) самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність і затверджувати штатний розпис».
 
Із штатного розпису станом на 15 листопада 2019 року вбачається, що до складу КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради входить фельдшерський пункт с. Подільське, а саме: завідувач ФАПом-фельдшер.
31 грудня 2019 року КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради видано наказ № 76 «ОД» «Про реорганізацію Фельдшерського пункта» згідно якого з метою реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я, приведення у відповідність вимог регламентуючих документів Міністерства охорони здоров`я України по навантаженню працівників закладів Центру ПМСД, на виконання спільного Наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06 лютого 2018 року № 178/24 «Про затвердження Порядку формування спроможних мереж надання первинної медичної допомоги» для визначення економічної доцільності утримання місць надання первинної медичної допомоги, оптимізації відокремлених структурних підрозділів КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради та впорядкуванням мережі закладів надання первинної медичної допомоги шляхом перетворення малопотужних ФП в МПТБ постановлено: враховуючи малочисельність населення в окремих населених пунктах, реорганізувати слідуючі фельдшерські пункти в пункти тимчасового базування з 01 січня 2020 року: ФП с. Подільське в МПТБ с. Подільське (пункт 1); приєднати територію обслуговування фельдшерського пункта с. Подільське до Летичівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини (пункт 2); юрисконсульту доручено внести зміни до структури КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради (пункт 3), економісту доручено вивести зі штатного розпису вивільнені штатні посади (пункт 4), заступнику головного лікаря з медичного обслуговування населення доручено внести усі необхідні зміни до ліцензії КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради (пункт 5).
 
31 грудня 2019 року КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради видано наказ № 88-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » згідно якого постановлено: звільнити ОСОБА_1 з посади завідувача фельдшерським пунктом села Подільське, КНП «Летичівський центр ПМСД» 31 грудня 2019 року, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України в зв`язку із скороченням штату (пункт 1); головному бухгалтеру доручено виплатити вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку (стаття 44 КЗпП України), та провести повний розрахунок по заробітній платі відповідно до чинного законодавства України. Виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 10 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року. Підставою є наказ від 29 жовтня 2019 року № 63 «ОД».
 
31 грудня 2019 року позивач ознайомлена з наказом про що наявний її підпис.
 
Для ОСОБА_1 надано для ознайомлення документ «Повідомлення про вакантні місця роботи» у якому позивачу адміністрацією КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради в порядку інформування повідомлено, що в штатному розписі підприємства наявні вакантні посади, які їй пропонуються на розгляд для працевлаштування (6 посад): завідувач ФП 1,0 ставки: с. Снітівка (декретне), с. Івоненці, с. Білецьке, с. Сахни (декретне), с. Рожни, с. Юрченки.
 
31 грудня 2019 року позивач на документі власноручно написала, що відмовляється від вказаних посад.
 
Із штатного розпису станом на 01 січня 2020 року вбачається, що до складу КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради ФП с. Подільське не входить.
 
02 січня 2020 року головним лікарем ОСОБА_2 затверджено Структуру КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради відповідно до якої ФП у с. Подільське не значиться у структурі підприємства.
 
30 червня 2020 року наказом КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради №47 «ОД» «Про перерозподіл території обслуговування населення» приєднано територію обслуговування МПТБ с. Подільське до Грушковецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини.
 
13 серпня 2020 року протокольною ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області зобов`язано КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради провести повторне засідання зборів профспілкового комітету.  Запросити на ці збори ОСОБА_1 . Провести збори відповідно до чинного законодавства. 
 
07 вересня 2020 року первинною профспілковою організацією КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради на адресу ОСОБА_1 направлено рекомендований лист і запрошено її 15 вересня 2020 року на засідання профспілкового комітету стосовно її скорочення. Лист отримано 09 вересня 2020 року. 
 
15 вересня 2020 року відбулося засідання профспілкового комітету КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради про що складено протокол №3 у якому вказано, що на засіданні присутні 3 члени профкому з 4 - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 був відсутній в зв`язку з відпусткою. Запрошена ОСОБА_1 не з`явилася. Порядком денним визначено розгляд подання головного лікаря КНП «Летичівський центр ПМСД» ОСОБА_2 щодо скорочення посади та чисельності працівників. За результатами розгляду одноголосно ухвалено запросити ОСОБА_1 на засідання профспілкового комітету 22 вересня 2020 року та надіслати їй рекомендований лист.
 
17 вересня 2020 року первинною профспілковою організацією КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради на адресу ОСОБА_1 направлено рекомендований лист і запрошено її на 22 вересня 2020 року для проведення профспілкових зборів стосовно її скорочення.
 
22 вересня 2020 року відбулося засідання профспілкового комітету КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради про що складено протокол № 4 у якому вказано, що на засіданні присутні 3 члени профкому з 4 - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 був відсутній в зв`язку з відпусткою. Запрошена ОСОБА_1 не з`явилася. Порядком денним визначено розгляд подання головного лікаря КНП «Летичівський центр ПМСД» ОСОБА_2 щодо скорочення посади та чисельності працівників. За результатами розгляду одноголосно ухвалено дати згоду на звільнення ОСОБА_1 - завідувача фельдшерським пунктом села Подільське за скороченням штату відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України з наданням їй гарантій і компенсації, передбачених чинним законодавством.
 
Нормативно-правове обґрунтування 
 
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
 
Згідно з частиною четвертою статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників                    (пункт 1 частини першої статті 40).
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
 
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
 
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у             статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
 
Згідно з частинами першою і третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
 
Обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
 
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
 
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.
 
Підприємство, відповідно до частини третьої статі 64 Господарського кодексу України, має право самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників та штатний розпис.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача фельдшерським пунктом с. Подільське на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України відбулось з дотриманням вимог чинного трудового законодавства України, оскільки у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме скорочення чисельності штату працівників, в тому числі й посади позивача.
 
Також суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що відповідач належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо надання пропозицій працевлаштування позивача.
 
Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки судом не встановлено порушення прав позивача при його звільненні, тому також відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі частини другої статті 235 КЗпП України та відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 237-1 КЗпП України.
 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог статей 367, 368 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та виніс законну й обґрунтовану постанову, яка відповідає вимогам статті              382 ЦПК України.
 
Аргументи касаційної скарги про те, що суди першої та апеляційної інстанцій проігнорували те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що статут відповідача від 27 квітня 2018 року втратив свою чинність у зв`язку з прийняттям Летичівською селищною радою 30 листопада 2018 року іншого статуту, Верховний Суд відхиляє, з огляду на таке.
 
Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 12.1 статуту КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради, затвердженого рішенням 49 сесії 7 скликання Летичівської селищної ради від 27 квітня 2018 року, передбачено, що зміни до цього статуту вносяться рішенням Летичівської селищної ради, шляхом викладення статуту у новій редакції.
 
Рішенням 60 сесії 7 скликання Летичівської селищної ради від 30 листопада 2018 року затверджено нову редакцію статуту КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради.
 
Таким чином статут КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради в редакції від 27 квітня 2018 року автоматично втратив свою чинність 30 листопада 2018 року на підставі рішення 60 сесії 7 скликання Летичівської селищної ради про затвердження статуту у новій редакції.
 
Посилання заявника на те, що підпунктом 5.1 контракту № 8, укладеного з головним лікарем КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради 29 березня 2018 року, внесення змін та доповнень до контракту передбачено лише за рішенням сесії Летичівської селищної ради, а текст додаткової угоди від 01 лютого 2019 року № 2 до контракту № 8 не містить жодного посилання на те, що вона укладена на підставі будь якого рішення сесії в частині повноважень головного лікаря, є слушними. 
 
Разом з тим питання дійсності додаткової угоди № 2  від 01 лютого 2019 року до контракту № 8 не є предметом розгляду у даній справі, а тому вказані доводи заявника жодним чином не спростовують правильність оскаржуваних судових рішень.
 
Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17 та від 23 грудня 2020 року у справі № 285/4227/18, постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, є безпідставними з урахуванням того, що у наведених заявником постановах судів касаційної інстанції та оскаржуваних судових рішеннях судів  встановлено різні фактичні обставини справ. 
 
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти лише такі рішення, де аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
 
Посилання у касаційній скарзі на те, що відповідач не запропонував заявнику усі наявні на підприємстві вакантні посади, зокрема посаду медичної сестри фельдшерського пункту с. Грушківці за строковим трудовим договором, є безпідставними з огляду на таке.
 
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, адміністрацією КНП «Летичівський центр ПМСД» ОСОБА_1 було запропоновано всі наявні вакантні посади у штатному розписі цього підприємства, а саме: завідувача фельдшерського пункту 1,0 ставки: с. Снітівка (декретне), с. Івоненці, с. Білецьке, с. Сахни (декретне), с. Рожни, с. Юрченки (а.с.160).
 
31 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовилась від запропонованих їй вакантних посад у письмовому вигляді.
 
Крім, того Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно доштатного розпису КНП «Летичівський центр ПМСД» Летичівської селищної ради станом на 01 січня 2020 року фельдшерський пункт с. Грушківці в структурі цього підприємства взагалі відсутній. 
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником чинних норм трудового законодавства України та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували, та не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень.
 
При цьому Верховний Суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат
 
Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 28   вересня 2020  року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков	
 	       	
 	О. В. Ступак	
 	       	
 	Г. І. Усик