ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/13004/20                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 квітня 2021 року                                                                                             м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
судді-доповідача          - Горяйнова А.М.,
суддів          - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції,
ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, просив визнати протиправною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. (далі - приватний виконавець) про відкриття виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року № 63698761.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року, у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.
Представник відповідача в порядку ч. 3 ст. 143 КАС України звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1500 грн 00 коп. 
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, проте явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 252 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає необхідним заяву приватного виконавця задовольнити з таких підстав. 
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач просив суд здійснити розподіл витрат, понесених під час апеляційного розгляду справи, на оплату послуг адвоката. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що представник приватного виконавця до закінчення судових дебатів звернувся до суду із заявою, у якій повідомив, що у зв`язку із залученням до участі в судовому засіданні 25 березня 2021 року адвоката, відповідачем будуть понесені витрати у розмірі 1500 грн 00 коп., а відповідні документи будуть надані після ухвалення рішення. 
Представник відповідача 26 березня 2021 року направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу разом із копіями договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2020 року, додаткової угоди № 2 від 24 березня 2021 року, акту приймання-передачі виконаних робіт від 25 березня 2021 року, а також квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 25 березня 2021 року. 
Правила розподілу судових витрат визначені у ст. 139 КАС України. Разом з тим, вказана норма права прямо не визначає правил розподілу судових витрат, понесених відповідачем - суб`єктом владних повноважень в суді апеляційної інстанції, у разі відмови в задоволенні позовних вимог позивача, який не звільнений від сплати судового збору. 
Під час вирішення заяви приватного виконавця колегія суддів виходить із того, що згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зазначені норми вказують на те, що судові витрати можуть бути стягнуті з фізичної або юридичної особи на користь суб`єкта владних повноважень, проте їх склад і розмір залежить від процесуального статусу сторін і результатів розгляду справи. 
Так, у разі задоволення позову, заявленого суб`єктом владних повноважень, з відповідача стягуються судові витрати позивача, пов`язані виключно із залученням свідків та проведенням експертиз.
У разі часткового задоволення позовних вимог, суб`єкту владних повноважень, незалежно від його процесуального статусу в справі, не можуть бути відшкодовані витрати на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відтак, у випадку відмови у задоволенні позовних вимог фізичної або юридичної особи, витрати відповідача - суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору також не підлягають відшкодуванню. 
Верховний Суд в ухвалі від 19 листопада 2020 року у справі № 552/1529/20 підкреслив, що суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Обмеження суб`єктів владних повноважень у можливості отримання відшкодування судових витрат суд касаційної інстанції суд касаційної інстанції визнав такими, що свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.
У межах цієї справи ОСОБА_1 є позивачем, який звернувся до суду за захистом своїх прав від порушень з боку особи, уповноваженої державою на здійснення примусового виконання виконавчих документів, а приватний виконавець - суб`єктом владних повноважень, який при здійсненні своїх публічно-владних управлінських функцій, на думку позивача, порушив його права, свободи та інтереси. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що витрати приватного виконавця як суб`єкта владних повноважень, понесених на оплату послуг адвоката, не підлягають розподілу.
Колегія суддів також враховує, що згідно з ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Звертаючись до суду із заявою про те, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані після судового засідання, представник відповідача зазначав, що такі витрати належить розподілити між сторонами з огляду на неправильні дії позивача.
Разом з тим у вказаній заяві, а також у заяві, що була направлена до суду 26 березня 2021 року, представник відповідача не зазначив які саме дії ОСОБА_1 зумовлюють необхідність застосування ч. 8 ст. 139 КАС України. 
Судом апеляційної інстанції під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення також не встановлено підстав для висновку, що позивач зловживав процесуальними правами або що спір виник внаслідок його неправильних дій.
З огляду на викладене у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1500 грн 00 коп. належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 132, 137, 139, 143, 242, 252, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції - відмовити. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                       А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк         

                                                                                                    Є.В. Чаку