УХВАЛА
07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 560/4244/19
адміністративне провадження № К/9901/10941/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гусака М.Б.,  Шишова О.О., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі -  ГУ ДПС) на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В: 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020 позов задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ДПС в частині нарахування позивачу в інтегрованій картці платника податків пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 7 289,18 грн., пені з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 1 150,23 грн., пені з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 95,85 грн.; зобов`язано ГУ ДПС відкоригувати дані інтегрованої картки позивача шляхом виключення з неї інформації про нарахування пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів  (робіт, послуг) в сумі  7 289,18 грн.,  пені з  податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 1 150,23 грн., пені з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 95,85 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині прийнято нове про задоволення позову: визнано протиправними та скасовані вимога про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2019 №Ф-0002421303 у сумі 9 545,14 грн., рішення від 18.11.2019 №0003251303 про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 954,51 грн.; визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС по не здійсненню коригування (відображення) у інтегрованій картці позивача за платежем (707104000000) достовірної суми єдиного внеску за 2017 рік - 24 601,74 грн.; зобов`язано ГУ ДПС здійснити коригування (відображення) у інтегрованій картці позивача за платежем ( 707104000000) завищену суму єдиного внеску - 15 056,64 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
25.03.2021 ГУ ДПС подало до  Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021.
Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою  статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пунктів 6, 10 частини шостої  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є справи:
щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідно до пункту 20 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.
Крім того, загальна сума єдиного внеску та штрафних санкцій, визначених позивачу згідно з оскаржуваними вимогою та рішенням, становить 10  499,65 грн., що менше 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відтак, ця справа є справою незначної складності відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Та обставина, що справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження, не змінює її характер як справи незначної складності, оскільки такий її характер визначено нормами пункту 20 частини першої  статті 4 , пунктів 6, 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Довід про наявність виключних обставин, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтований лише посиланням на те, що, на думку ГУ ДПС, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Такий довід, однак, не свідчить про наявність підстав, за наявності яких можливий касаційний перегляд судових рішень, прийнятих за результатами розгляду адміністративної справи незначної складності.
За правилами пункту 1 частини першої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись статтями  12,  248,  328,  333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко М.Б. Гусак   О.О. Шишов