ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5487/21 Справа № 204/8894/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н ЕМ У К РА Ї Н И

16 червня 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопобутсервіс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи – Приватний нотаріус ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М., Приватний нотаріус ДМНО Дніпропетровської області Іванютін – Сандомирський Л.О., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності 
за апеляційною скаргою  Дніпровської міської ради
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив суд:
- Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.10.2013 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», в особі директора Більченко Наталії Вікторівни, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М., зареєстрований в реєстрі за номером 1471, предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення №79, поз. 2-13, літ. а (2)- ґанок, загальною площею 91,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.10.2013 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», в особі директора Більченко Наталії Вікторівни, та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М., зареєстрований в реєстрі за№ 1472, предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16 на 1 поверсі нежитлове приміщення №79а, поз. 1, літ. а (3)- ґанок, загальною площею 25,0 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- Визнати недійсним договір-купівлі продажу від 15.03.2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 343 та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», в особі директора Більченко Наталії Вікторівни з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення №79, поз. 2-13, літ. а (2)- ґанок, загальною площею 91,0 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 частині кожному з покупців;
- Визнати недійсним договір-купівлі продажу від 15.03.2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 344 та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», в особі директора Більченко Наталії Вікторівни з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16 на І поверсі нежитлове приміщення №79а, поз. 1, літ. а (3)- ґанок, загальною площею 25,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 частині кожному з покупців;
- Скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення №79, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91 кв.м. в житловому будинку літ. А-16, а- 1 на І поверсі, поз. 2-13, літ. а(2)-ганок:
за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 2249228, що внесений 20.08.2013 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Анненковим М.І. на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2013,
за Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 2884968, що внесений 15.10.2013 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М. на підставі договору купівлі-продажу №1471 від 15.10.2013, ВТО №002501,
за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 30715921, що внесений 15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. на підставі договору купівлі-продажу №343 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення №79,
за ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 30715847, що внесений 15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. підставі договору купівлі-продажу №343 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення №79;
- Скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нежитлове приміщення №79а, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м. в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок:
за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 2248724, що внесений 20.08.2013 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Анненковим М.І. на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2013,
за Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 2885426, що внесений 15.10.2013 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М. на підставі договору купівлі-продажу №1472 від 15.10.2013, ВТО №002502,
за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 30716358, що внесений 15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. підставі договору купівлі-продажу №344 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення №79а,
за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 30716294, що внесений 15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. підставі договору купівлі – продажу №344 від 15.03.20019 року на нерухоме майно, а саме Ѕ частину нежитлового приміщення № 79а;
- Стягнути з відповідачів судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06 серпня 2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по справі № 200/10339/13-ц за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності.
Зазначеним рішенням у задоволенні первісного позову було відмовлено, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано договір купівлі-продажу укладений 13.03.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 – дійсним; визнано за ОСОБА_1 - право власності на нежитлове приміщення № 79, поз. 2-13, загальною площею 91,0 кв. м., літ. а-1 - тамбур, а -2 - ґанок та нежитлове приміщення № 79а, поз. 1, загальною площею 25,0 кв.м., літ. а-3 - ґанок, що розташовані на 1 поверсі житлового будинку літ. А-16, по АДРЕСА_1 , без акту введення в експлуатацію.
Відповідно до зустрічної позовної заяви, договір купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення № НОМЕР_3 та АДРЕСА_3 , не був нотаріально посвідчений, оскільки у ОСОБА_4 відсутні оригінали документів на зазначене майно.
20.08.2013 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Анненковим М.І. було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/10339/13-ц від 06.08.2013 на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення №79, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91 кв.м в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі, поз. 2-13, літ. а(2)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 2249228) та на нежитлове приміщення №79а, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м в житловому будинку ліг. А-16, на 1 поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 2248724).
15.10.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс» (ЄДРПОУ 21920578), в особі директора Більченко Наталії Вікторівни був укладений договір-купівлі продажу, зареєстрований в реєстрі за номером 1472, предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення №79а, поз. 1 літ. а (2)- ґанок, площею 25,0 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
15.10.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», в особі директора Більченко Наталії Вікторівни був укладений договір-купівлі продажу, зареєстрований в реєстрі за номером 1471, предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення №79, поз. 2-13, літ. а (2)- ґанок, площею 91,0 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно, 15.10.2013 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М. було зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс» на підставі договору купівлі-продажу №1471 від 15.10.2013, ВТО №002501 на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення №79, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91 кв.м в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі, поз. 2-13, літ. а(2)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 2884968).
Також, 15.10.2013 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М. було зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс» на підставі договору купівлі-продажу №1472 від 15.10.2013, ВТО № 002502 на нежитлове приміщення №79а, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 2885426).
Згідно з листом департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 4/4-2616 від 26.11.2018 року, станом на 20.11.2018 року по АДРЕСА_1 , укладено договір оренди нерухомого майна від 01.10.2009 року №271-УКВ/09 з ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс», площею 109,5 кв.м на 1-му поверсі 16-ти поверхового будинку.
Відповідно до витягу з реєстру права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра нежитлове приміщення №79 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 109,3 кв.м прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.
15.10.2013 року за договором купівлі-продажу №1471 та договором купівлі- продажу №1472 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс», відповідно до яких, ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» стало набувачем нежитлових приміщень АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
Приміщення за номерами АДРЕСА_3 , площею 91 кв.м та 79а, площею 25 кв.м. були переобладнані з приміщення, площею 109,5 кв.м, на яке було укладено договір оренди між управлінням комунальної власності Дніпровської міської ради та ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс», про що свідчить план приміщення та довідка про перепланування.
Строк дії договору оренди зазначений з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2011 року. Однак, листом управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради № 7/9-304 від 23.03.2010 року ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні», в ч. 1 ст. 17 «Про оренду державного та комунального майна» внесені зміни, а саме: термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший строк.
Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов бізнесу в Україні» термін договорів оренди державного та комунального майна для суб`єктів малого підприємства, укладених до набрання чинності цим Законом, вважати продовженим до п`яти років з дня укладання, якщо орендар не пропонує менший термін.
На підставі вищевказаного ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» листом було повідомлено, що договір оренди від 01.10.2009 року №271-УКВ/09 на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 вважається продовженим до 01.10.2014 року.
Однак, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2013 року, було визнано право власності на майно за ОСОБА_1 , яке належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Дніпра, яке між тим перебувало в оренді у ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» на дату ухвалення рішення.
Крім того, як зазначено у договорах купівлі-продажу нежитлових приміщень №79 та №79а, директором ТОВ «Технопобутсервіс» є ОСОБА_5 , яка зареєстрована відповідно до паспортних даних за тією ж адресою: АДРЕСА_5 , що і позивач за первісним позовом - ОСОБА_4 , а тому набувачу за договором було відомо про неправомірне набуття відчужувачем вищезазначеного майна.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.04.2019 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено. Рішення Бабушкінскього районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2013 року скасовано в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовлено. Постанова набрала законної сили та оскаржена не була.
Як з`ясувалось після проголошення постанови Дніпровським апеляційним судом 22.04.2019 року, 15.03.2019 року, під час розгляду справи в апеляційному суді Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Технопобутсервіс», в особі директора Більченко Наталії Вікторівни був укладений договір-купівлі продажу від 15.03.2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 343 з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення №79, поз. 2-13, літ. а (2)- ґанок, площею 91,0 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 79 по Ѕ частині кожному з покупців.
Також, був укладений договір-купівлі продажу від 15.03.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 344 з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , предметом якого значиться нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А-16 на І поверсі нежитлове приміщення №79а, поз. 1, літ. а (3)- ґанок, площею 25,0 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 по Ѕ частині кожному з покупців.
15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу №343 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення №79, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91 кв.м в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі, поз. 2-13, літ. а(2)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 30715921).
15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. було зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №343 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення №79, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91 кв.м. в житловому будинку літ. А-16, а-1 на І поверсі, поз. 2-13, літ. а(2)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141638912101, номер запису про право власності 30715847).
Також, 15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. було зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №344 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення № НОМЕР_4 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 30716294).
15.03.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №344 від 15.03.2019 на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення № НОМЕР_4 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 141607512101, номер запису про право власності 30716358).
Рішенням апеляційного суду було встановлено, що майно, на яке рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було визнано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 належить до комунальної власності, а також встановлено, що нерухоме майно вибуло з комунальної власності з порушенням вимог чинного законодавства та поза волею Дніпровської міської ради, що призвело до порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста.
Приватизація нежитлових приміщень АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , у встановленому законом порядку, не проводилась.
Оскільки, спірний об`єкт нерухомого майна належить до комунальної власності, а ОСОБА_1 в силу закону не набув права власності на нього, отже у останнього були відсутні правові підстави для розпорядження даним об`єктом, оскільки право розпоряджатись майном є складовою частиною права власності.
На підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2013 року, відповідно до якого зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, яке в подальшому було скасовано, ОСОБА_1 здійснив розпорядження майном шляхом укладення договорів купівлі-продажу на користь ТОВ «Технопобутсервіс», яке є предметом спору, без відповідних правових підстав, оскільки в силу закону ОСОБА_1 не міг визнаватися власником.
Крім того, з урахуванням обізнаності ТОВ «Технопобутсервіс» з тим, що спірне нерухоме майно перебуває у комунальній власності, в силу того, що було укладено договір оренди нерухомого майна ТОВ «Технопобутсервіс» з Дніпровською міською радою, ТОВ «Технопобутсервіс» здійснило подальше відчуження майна на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Оскільки рішення суду першої інстанції про визнання права власності за ОСОБА_1 скасовано, наступні відчуження на підставі договорів купівлі-продажу є незаконними, а правочини недійсними.
Отже, договори купівлі-продажу № 1471 та 1472 від 15.10.2013 року та договори купівлі-продажу №343 та №344 від 15.03.2019 року укладені між відповідачами порушують права та інтереси територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню їх недійсними, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду (том 1 а.с.1-12).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року позовну заяву Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ТОВ «Технопобутсервіс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи – Приватний нотаріус ДМНО Дніпропетровської області Хоміч О.М., Приватний нотаріус ДМНО Дніпропетровської області Іванютін – Сандомирський Л.О., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності - залишено без задоволення (том 2 а.с. 94-109). 

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада посилається на те, що рішення суду 1 інстанції ухвалене при неповному з`ясуванню обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Дніпровської міської ради повністю (том 2 а.с.115-129).
В порядку ст. 360 ЦПК України від ТОВ ВКФ “Технопобутсервіс” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність рішення суду та необґрунтованість апеляційної скарги, просили, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, 20.08.2013 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення №№79а та 79, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м та 91 кв.м в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок.
15.10.2013 року ТОВ виробничо-комерційна фірма «Технопобутсервіс» набуло право власності на нежитлові приміщення №№79а та 79, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м та 91 кв.м в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок, на підставі договору купівлі – продажу ВТО № 002502, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Хоміч О.М., реєстровий № 1472 та договору № 002501, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Хоміч О.М., реєстровий № 1471.
15.03.2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі продажу за №№ 344, 343, посвідчених приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., кожен окремо, по Ѕ частині, набули право власності на нежитлові приміщення №№79а та 79, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25 кв.м та 91 кв.м в житловому будинку літ. А-16, на І поверсі, поз. 1, літ. а(3)-ганок. (том 1, а.с.13-16).
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року визнано договір купівлі-продажу укладений 13.03.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення № 79, поз. 2-13, загальною площею 91,0 кв.м., літ. а-1 – тамбур, а2 – ганок, та нежитлове приміщення № 79а, поз.1, загальною площею 25,0 кв.м., літ. а-3 – ганок, що розташовані на 1 поверсі житлового будинку літ. А-16, по АДРЕСА_1 , без акту введення в експлуатацію (том 1, а.с.17).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року скасовано в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовлено (том 1, а.с.18-23).
Відповідно до інформації Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 26.11.2018 року №4/4-2616, відповідно до бази даних «Оренда об`єктів комунальної власності» станом на 20.11.2018 року по АДРЕСА_1 , укладено договір оренди нерухомого майна від 01.10.2009 року № 271-УКВ/09 з ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс», площею 109,5 кв.м., на 1 – му поверсі 16-ти поверхового будинку (том 1, а.с.24).
Відповідно до договору № 271-УКВ/09 від 01 жовтня 2009 року управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради та ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, відповідно до якого в оренду надано нежитлові приміщення загальною площею 109, 5 кв.м., на першому поверсі 16 – ти поверхового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі КЖЕП «Південне», для використання під майстерню з ремонту побутової техніки.
Термін дії договору з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2011 року (том 1, а.с.25-28).
Відповідно до Акта прийому – передачі від 01 жовтня 2009 року, орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди, в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди від 01.10.2009 року № 271-УКВ/09 (том 1, а.с.29).
Відповідно до довідки КЖЕП «Південне» від 30 грудня 2011 року про перепланування на об`єкті нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , в ході здійснення процесу прийому – передачі з балансу КЖЕП «Південне» на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» виявлено факт перепланування об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: розібрані старі перегородки та встановлені нові на інших місцях (том 1, а.с.31).
Відповідно до договору купівлі – продажу нерухомого майна від 15 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1471, ОСОБА_1 продав ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ.А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення № 79, поз. 2-13, літ.а2 – ганок, площею 91,0 кв.м., розташоване: АДРЕСА_8 , а.с.32-33).
Відповідно до договору купівлі – продажу нерухомого майна від 15 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1472, ОСОБА_1 продав ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А- 16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення № 79а поз.1, поз.1, літ.а2 – ганок, площею 25,0 кв.м., розташоване: АДРЕСА_6 (том 1, а.с. 34-35).
Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» продало ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по Ѕ кожному з покупців нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ.А-16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення № 79, поз. 2-13, літ.а2 – ганок, площею 91,0 кв.м., розташоване: АДРЕСА_8 , а.с.36-39).
Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., ТОВ ВКФ «Технопобутсервіс» продало ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по Ѕ кожному з покупців нежитлове приміщення, а саме: в житловому будинку літ. А- 16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення № 79а поз.1, поз.1, літ.а2 – ганок, площею 25,0 кв.м., розташоване: АДРЕСА_6 (том 1, а.с.40-43).
Відповідно до витягу з Реєстру об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра за № 4732 від 24.06.2019 року, об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , площею 109, 3 кв.м., реєстровий номер с12908, знаходиться на балансі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради, дата прийняття 19.11.2003 року №11/13 (том 1, а.с.44, том 2, а.с.38).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми «Технопобутсервіс» на користь КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради суму боргу з орендної плати в сумі 9104 грн. 65 коп. за період з грудня 2011 року по вересень 2013 року. Стягнуто судові витрати по справі (том 1, а.с.107-112).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року позовні вимоги Першого заступника прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Технопобутсервіс» м. Дніпропетровськ за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Комунальне підприємство «Бюро обліку прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про стягнення суми боргу з орендної плати в розмірі 21964 грн. 21коп. та пені в розмірі 1439грн.10коп. – задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Технопобутсервіс» м. Дніпропетровськ на користь Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради м. Дніпропетровськ суму боргу з орендної плати в розмірі 11428грн.33коп., пеню в розмірі 766грн.66коп. за період з лютого 2013 року по 14.10.2013 року.
Крім того, даним рішенням встановлено, що з 15.10.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Технопобутсервіс» стало власником нерухомого майна - нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , в житловому будинку літ – 16, а-1 на І поверсі нежитлове приміщення № 79, поз 2-13, літ – а2-ганок, загальна площа 91м2 та нежитлове приміщення № 79а, поз.1, літ а3 – ганок, загальна площа 25м2, що були предметом оренди (том 1, а.с.102-106, 211-212).
Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 26.02.2003 року №35/7 та додатків до нього, прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що перебуває на балансі обласних житлово-комунальних підприємств «Південне», «Центральний», «Лівобережжя», «Аеродром», житлово – комунальної контори м. Дніпропетровська, розташоване на території міста, яке забезпечує колективні потреби виключно його територіальної громади (том 1, а.с.231-232, 233-234).
Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 року № 11/13, прийнято у комунальну власність територіальної громади міста обласні житлово – комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебувають на їх балансі, відповідно до актів приймання – передачі від 18.08.2003, від 10.09.2003 та від 12.09.2003 (том 1, а.с.235, том 2, а.с.27-28).
Відповідно до Акту приймання – передачі із спільної власності територіальних громад області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово -комунального підприємства «Південне» від 10 вересня 2003 року, передано житловий фонд (майно, будівлі і споруди), необхідні для забезпечення життєдіяльності житлового фонду (перелік додається) (том 1, а.с.236-239, 240-241, том 2, а.с.29-32, 33-37).
31.07.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Міського голови м. Дніпро зі зверненням про вжиття заходів та звернення до компетентних органів щодо притягнення до відповідальності групи осіб, які нанесли збитки територіальній громаді, зазначивши, що 12.03.2019 року вони для організації дитячого спортивного закладу придбали у ТОВ «Технопобутсервіс» (директор ОСОБА_5 , іпн НОМЕР_5 ) нежитлове приміщення, що складається з двох приміщень 25 та 91 кв.м. загальною площею 116 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 . Це приміщення ТОВ «Технопобутсервіс» придбало 15.10.2013 року у фізичної особи ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 набув право власності на нежитлове приміщення 06.08.2013 року за рішенням Бабушкінського районного суду справа №200/10339/13-ц, провадження №2/200/336/13 шляхом подачі до суду завідомо неправдивих матеріалів у зговорі з ОСОБА_4 та протиправно, поза волею власника-Дніпровської міської ради, заволодів майном територіальної громади м. Дніпра.
У подальшому, це судове рішення скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.04.2019 р.
На думку заявників ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 діяли за попереднім зговором, та своїми діями нанесли збитки територіальній громаді м. Дніпро та фізичним особам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (том 1, а.с.242).
17.09.2019 року Дніпровська міська ради звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до Дніпровського відділу поліції (том 1, а.с.243-250).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із неправильно обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги, що суд має сам визначити спосіб захисту порушеного права та застосувати його при вирішені справи, колегія суддів відхиляє.
У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК.
Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК.
Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК.
У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.
Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.
Крім того, відповідно до абз.18 розділу «Застосування правових наслідків недійсності правочину» Узагальнень Верховного Суду України від 24.11.2008 року щодо Практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними, якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Проте в цьому випадку немає перешкод для задоволення лише віндикаційного позову, оскільки право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК України є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача).
Як вбачається із матеріалів, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року, відповідно до якого зареєстровано права власності за ОСОБА_1 на спірний об`єкт, яке в подальшому було скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.04.2019 року, ОСОБА_1 здійснив розпорядження майном шляхом укладення договорів купівлі-продажу на користь ТОВ ВКФ “Технобутсервіс”, який у подальшому відчужив спірні об`єкти на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Тобто на момент звернення позивача до суду із позовною заявою про визнання недійсними договорів від 15.10.2013 та від 15.03.2019, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2013 року, відповідно до якого зареєстровано права власності за ОСОБА_1 на спірні об`єкти, було скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.04.2019 року.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить висновку, що заявлені вимоги про визнання договорів купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень недійсними не є ефективним способом захисту порушеного права позивача.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Отже, виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач, звернувшись до суду з вимогою про визнання правочину недійсним на підставі ч.1 ст.215 ЦК України, стороною якого він не був, обрав неналежний спосіб захисту, а тому у задоволенні позову в цій частині суд першої інстанції правомірно відмовив. 
З цих же підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами, оскільки вони є похідними від вимог про визнання недійсними договорів про відчуження нерухомого майна.
З огляду на численні правові позиції Верховного Суду заявлені вимоги про визнання договорів купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень недійсними не є ефективним способом захисту порушеного права позивача, адже наслідком встановлення судом недійсності правочинів є реституція.
При цьому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що належним способом захисту є не усунення перешкод, як зазначено в апеляційній скарзі, а подання віндикаційного позову, про що було детально описано в мотивувальній частині цієї постанови.
При цьому колегія суддів відхиляє доводи ТОВ ВКФ “Технопобутсервіс” щодо необхідності застосування наслідків пропущення строку позовної давності для звернення з позовом до суду, оскільки суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами сплила, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі№ 369/6892/15-ц).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишити без задоволення. 

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: