ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» квітня 2021 року м. Херсон

Справа № 661/2457/20 Провадження № 22-ц/819/681/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Новокаховського міського відділу державної виконавчої Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Червоненка Д. В. від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новокаховського міського відділу державної виконавчої Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новокаховського міського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі-МВ ДВС) про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що на виконанні у відповідача перебуває виконавчий лист від 09.07.2012 року №1-583/11, виданий Новокаховським міським судом Херсонської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь моральної шкоди в сумі 20000 грн та в рівних частинах витрат на правову допомогу в сумі 19050 грн, по 9525 грн з кожного.
Постановою старшого державного виконавця Тищенко Я.А. від 11.10.2019 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом відносно боржниці ОСОБА_4 . 
В ході проведення виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням у період з 15.10.2019 року по 20.05.2020 року з метою встановлення майнового стану боржника направлені відповідні запити до компетентних органів. 
З отриманої інформації на запити вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 і земельна ділянка за цією адресою, кадастровий номер 6510790800:07:001:0052., на які державним виконавцем накладено арешт.
Інформація щодо наявності у божниці будь-яких доходів відсутня.
Державним виконавцем за тривалий час перебування виконавчого листа на примусовому виконанні було здійснено лише один вихід за місцем проживання боржника - 10.01.2020 року, про що складено відповідний акт, у якому зазначено, що двері державному виконавцю ніхто не відчинив і перевірити майновий стан боржника не вдалося.
Наявне у власності ОСОБА_4 нерухоме майно не реалізовано з метою погашення боргу; не витребувано у останньої декларації про доходи і не притягнуто до відповідальності за її не подання; жодних клопотань щодо накладення обтяжень чи розшук майна божника виконавцем до суду не направлено.
Рішенням Новокаховського міського суду від 27 травня 2020 року задоволено її скаргу, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Новокаховського МВ ДВС Тищенко Я.А. у виконавчому провадженні №60298203, зобов`язано останню здійснити виконавчі дії, передбачені законом, спрямовані на розшук майна та коштів боржника, їх арешт, опис, вилучення та звернення на них стягнення.
Негативні емоції внаслідок тривалого та умисного не виконання рішення суду перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали позивачці моральної шкоди.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, позивач виходить із розміру суми, яка повинна бути стягнута на її користь із боржника за виконавчим листом.
Посилаючись на статті 19, 56 Конституції України, 23, 1173 ЦК України позивач просила суд з урахуванням збільшених позовних вимог, які остання обґрунтувала висновком амбулаторної судово - психологічної експертизи №24/07/2020, просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 50 000 гривень. і судові витрати .
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 7 000 грн, витрати на проведення амбулаторної судово – психологічної експертизи в розмірі 572, 04 грн, а разом 7 572,04 грн, шляхом списання коштів з казначейського рахунку, відкритого у Державній казначейській службі України.
В апеляційній скарзі на рішення суду Новокаховський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.
В обґрунтування скарги відповідач посилався на те, що йому не було направлено ухвалу суду про відкриття провадження і позовну заяву, що призвело до порушення його права надання заперечення проти позову і надання відзиву; судом не в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи внаслідок не обґрунтованої відмови у задоволенні його клопотань про витребування доказів звернення позивача до медичного закладу зі скаргами на здоров`я, залучення до участі у справі боржника за виконавчим провадженням та Управління Державної казначейської служби України у м. Новій Каховці, як належного відповідача виклик свідка ОСОБА_5 ; рішення суду ґрунтується на висновку амбулаторної судово – психологічної експертизи, яка проведена без відповідної ухвали суду та після відкриття провадження у справі, що є процесуальним порушенням; висновок амбулаторної судово –психологічної експертизи немає переваги над іншими доказами і не може бути прийнятий до уваги, оскільки ґрунтується лише на особистих показах ОСОБА_1 – зацікавленої особи; виконавчий лист №1-583/11,за яким відкрито виконавче провадження, виданий на підставі вироку Новокаховського міського суду, ухваленого за нормами КПК України, що виключало розгляд скарги на дії ДВС в порядку ЦПК України, і наразі оскаржена ухвала суду від 27 травня 2020 року прийнята за результатами розгляду зазначеної скарги; відповідач вважає, що позивачем не доведено завдання діями державного виконавця моральної шкоди, не встановлено причинний зв`язок між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Виконавчий лист № 1-583/11 був позивачкою повторно пред`явлений до виконання 11.10.2019 року. За попереднім виконавчим провадженням №52081/589 майно боржника вже перебувало на реалізації ,однак через відсутність покупців не реалізовано, стягувачці ОСОБА_1 було запропоновано згідно ст.62 ЗУ «Про виконавче провадження» залишити за собою не реалізоване майно у рахунок боргу, але вона відмовилася, та скористалася правом на повторне пред`явлення виконавчого документу для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби при наявності альтернативи – звернення до приватних виконавців. Висновки експертизи ґрунтуються на неправдивих поясненнях ОСОБА_1 щодо обставин заподіяння їй моральної шкоди, оскільки вона безпосередньо не приймала участі у виконавчих діях, не спілкувалася ні з державним виконавцем, ні з іншими учасниками виконавчого провадження, заяв і клопотань до відділу не подавала, що виключає заподіяння їй негативних емоцій. ОСОБА_1 не вносила авансовий внесок на проведення експертної оцінки арештованого нерухомого майна боржника, тому його оцінка була затримана з причин необхідності сплати послуг експерта та відсутності бюджетних кошт через ліквідацію Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, перепідпорядкуванні відділу, тривалій процедурі проведення тендеру на визначення суб`єкта господарювання, який проводитиме оцінку майна; наразі половина суми заборгованості стягнута з боржника, перерахована стягувачу, арештоване майно перебуває на реалізації, державним виконавцем вчиняються дії направлені на фактичне виконання судового рішення.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного провадження, як малозначна ( ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ) без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав аргументованими доводи позову щодо спричинення позивачу немайнової шкоди внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, факт якої встановлено судовим рішенням, така бездіяльність безумовно позначилась негативно на психоемоційному стані позивача, оскільки мала психотравмуючий характер, спричинила негативні емоції, переживання та хвилювання, а також призводила до вимушених змін у житті позивача і вимагала від неї вжиття додаткових зусиль до відновлення первісного стану, а тому враховуючи характер та обсяг страждань, характер немайнових втрат, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 7 000 грн.
З висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.
Відповідно до частини четвертої статті 13, частини першої статті 55, частини п`ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.
Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, який був чинним на час видачі виконавчого листа, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Таку ж саме норму закріплено і в частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій). 
Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012, пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 ); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Згідно з частиною першою статті 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
У частині першій статті 1174 ЦК України зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи : шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоячих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.
Ухвалюючи у справі рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності складу правопорушення, в тому числі протиправності дій державного виконавця, встановлених ухвалою Новокаховського міського суду від 27 травня 2020 року.
Разом з тим , постановою Херсонського апеляційного суду від 11 березня 2021 року вище зазначену ухвалу суду скасовано, провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Петренко Антон Павлович, на бездіяльність державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, правонаступником якого є Новокаховський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ), заінтересована особа ОСОБА_6 , закрито.
Враховуючи, що належний доказ протиправності дій державного виконавця, як елементу складу правопорушення відсутній, висновок суду щодо наявності в діях державного виконавця складу правопорушення та підстав для відшкодування позивачці шкоди є передчасним.
Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на зазначене рішення суду підлягає скасуванню та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції , не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції ухвалює у справі нове судове рішення, з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь Новокаховського МВ ДВС судові витрати по сплаті останнім судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) задовольнити.
Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 січня 2021 року скасувати, постановити нове.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управлінні юстиції (м.Одеса) судові витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 1261 грн 20 коп.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова