КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

      справа №2-3555/11                                       Головуючий у І інстанції -  Пономаренко Н.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/5420/2021       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
      ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 

     08 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,
за участю секретаря  Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -
                                                                 встановив:
      
      08.01.2019 року ТОВ «Меганівест Сервіс» звернувся до суду м.Києва із заявою, згідно з якою, враховуючи уточнення клопотання про зміну боржників на їх процесуальних наступників від 22.03.2019 року, заявник просить суд: замінити сторону боржників в справі №2-3555/11 за рішенням від 21.10.2011 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на правонаступників: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку померлого; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина померлого; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина померлого.

    Заяву обґрунтовано тим, що 21.10.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення по справі 2-3555/11, яким частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, а саме: стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 22031118952 від 20.08.2008 року в розмірі 161 396,61 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 286 524,65 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

    На підставі вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження, в якому стягувачем було Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», а боржниками - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

      Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 30.11.2018 року було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання рішення суду від 21.10.2011 року - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс».

     Разом з тим, заявник вказує, що 22.12.2018 року новому стягувачу стало відомо, що боржники у виконавчому провадженні померли - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_5 - 02.08.2009 року.

        При цьому, згідно з довідкою Приватного нотаріуса Курасової О.В. від 15.11.2018 року за №155/01-16 спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка померлого; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка померлого; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син померлого; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син померлого; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина померлого; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати померлого; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка померлого.

      За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є повнолітніми спадкоємцями та правонаступниками померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки на час смерті боржників проживали разом з останніми та набули в спадщину іпотечне майно у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, заявник просить задовольнити свою заяву в повному обсязі з підстав, передбачених ст. 442 ЦПК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» (код ЄДРПОУ 42237969, м. Київ, вул. Велика Житомирська,4, офіс 9), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено частково.
Замінено сторону виконавчого провадження (боржників) з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2011 року по цивільній справі №2-3555/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, а саме: ОСОБА_4 - на правонаступників (спадкоємців) ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
В іншій частині заяви щодо заміни сторони (боржника) виконавчого провадження ОСОБА_5 на правонаступників - відмовлено.
  Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і в задоволенні клопотання про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання рішення суду відмовити . 
В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд замінив сторону боржника у виконавчому провадженні, а не замінив сторони боржників по справі, як це просив заявник в зв`язку з чим вийшов за межі клопотання і неправильно застосував положення ст. 442 ЦПК України.
Крім того, визначаючи коло осіб, які прийняли спадщину та є правонаступниками боржників, суд вибірково замінив лише трьох спадкоємців, яких взагалі вісім осіб та не визначив суму боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, не вказав, що така заміна здійснюється у межах вартості майна. При цьому не повідомив його як спадкоємця про час та дату вирішення цього питання.
А також суд не врахував, що кредитор про пустив, встановлений статтею 1281 ЦК України шестимісячнимй строк пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців. 
Відзив у встановлений судом строк до апеляційного суд не надходив.
            Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення по справі 2-3555/11, яким частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, а саме: стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 22031118952 від 20.08.2008 року в розмірі 161 396,61 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 286 524,65 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
Згідно з наявним в матеріалах справи листом Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 08.02.2019 року за №дв/32 виконавчий лист, виданий 08.06.2012 року на виконання вказаного рішення суду, перебував на виконанні виконавчої служби, проте  був повернутий стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 30.11.2018 року було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання рішення суду від 21.10.2011 року - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс».
Разом з тим, як вбачається з копій Свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , боржник ОСОБА_5 - 02.08.2009 року.
Згідно з довідкою Приватного нотаріуса Курасової О.В. від 15.11.2018 року за №155/01-16 спадкоємцями ОСОБА_4 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка померлого; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка померлого; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син померлого; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син померлого; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина померлого; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати померлого; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка померлого.
Крім того, відповідно до довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора Покровська» Шевченківського району № 1951 від 21.08.2013 року та Витягу з реєстру територіальної громади м. Києва та зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 12.06.2018 року, на час смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з ними за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , постійно проживали та мали зареєстроване місце проживання: ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 .
Згідно з ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
За змістом ст. 1218, ч.ч.1, 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (сплатити заборгованість), яка була завдана спадкодавцем, та сплатити неустойку, яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.
Також, згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Отже, зобов`язання померлого ОСОБА_4 , встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2011 року, входять до складу його спадщини.
При цьому, оскільки на час смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_1 проживали разом з померлим, в они є його спадкоємцями та правонаступниками.
Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження (боржників) з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2011 року по цивільній справі №2-3555/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, а саме: ОСОБА_4 - на правонаступників (спадкоємців) ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Відмовляючи заявнику в задоволенні заяви в частині вимог про заміну померлого боржника ОСОБА_5 на її правонаступників - ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження як факту заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , так і факту прийняття спадщини зазначеними особами.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.
За принципом диспозитивності цивільного судочинства відповідно до ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи  не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, процесуальний Закон не наділяє суд повноваженнями з власної ініціативи виходити за межі звернення особи у разі вибуття однієї із сторін замінювати сторону її правонаступником в зв`язкум з чим доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд не замінив усіх спадкоємців, є безпідставні.
Порядок заміни сторони її правонаступником передбачений ч. 5  ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», положеннями якої встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, а також передбачений положеннями ст. 442 ЦПК України, тобто сама заінтересована особа, якою може бути і спадкоємець, має право такого звернення самостійно.
Щодо пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців
Згідно зі ст. 1281 ЦК України, в редакції яка діяла під час спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Установлено, що первісному кредитору АТ «Райфайзен Банк Аваль» про смерть боржників стало відомо з відзиву на позов про зняття з реєстрації та місця проживання у справі Шевченківського районного суду м. Києва № 761/41441/17, який було подано боржниками та в якому було зазначено про смерть їх батьків. Цей відзив було отримано АТ «Райфайзен Банк Аваль» 26.03.2018 року, про що свідчить вхідний штамп на видзиві. Таким чином до цієї дати кредитор не знав та не міг дізнатись про смерть позичальників і вже 18.04.2018 року на адресу реєстрації місця проживання спадкоємців позичальників було направлено вимогу від кредитора до спадкоємців боржника, яку ними отримано 03.05.2018 року (копія вимоги, чек, опис та повідомлення про вручення наявні в матеріалах справи).
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №473/1433/18 (провадження №14-35цс20) від 07.04.2020 року у позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
 
       Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.
Отже, оскільки АТ «Райфайзен Банк Аваль» про смерть боржників  дізнався 26.03.2018 року і до цієї дати кредитор не знав та не міг дізнатись про смерть позичальників і вже 18.04.2018 року на адресу реєстрації місця проживання спадкоємців позичальників було направлено вимогу від кредитора до спадкоємців боржника, яку ними отримано 03.05.2018 року, а правонаступник ТОВ «Мега інвест Сервіс», до якого перейшли усі права та обов`язки кредитора звернувся до суду із заявою про заміну боржників 08.01.2019 року, строк для звернення з вимогами до спадкоємців відповідно до ст. 1281 ЦК України не пропущений.

Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині щодо пропуску строку звернення є необгрунтовані.

Необгрунтованими також суд вважає і доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення  ОСОБА_12 на момент пред`явлення до суду заяви про заміну боржників, оскільки інтереси останнього представляла його законний представник ОСОБА_2 , яка була повідомленою та приймала участь у розгляді справи в зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вважається повідомленою і сама особа, якщо повідамлений його представник.
 
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього  Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судових рішень.
 
Положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

   Таким чином, коли заява про заміну сторонни боржника обгрунтовувалась положеннями ст. 442 ЦПК України та враховуючи, що заява про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з примусового виконання рішення суду була подана ще за наявності виконавчого провадження, суд дійшов правильного висновку про її задоволення.
 
Аргументи про те, що суд першої інстанції не визначив суму боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, не вказав, що така заміна здійснюється у межах вартості майна не має значення для  вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з примусового виконання рішення суду, оскільки вирішення даних питань відноситься до питань виконання рішення.
 
За таких обставин, за відсуності передбачених доводами апеляційної скарги підстав для задоволення апеляційної скарги, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процессуального права. 

    Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
      Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
                                                           постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року залишити без змін.  

 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач                                                               В.В. Гуль

      Судді                                                                                 Ю.О. Матвієнко

                                                                                                 Я.С. Мельник