УХВАЛА

02 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/1042/2020
адміністративне провадження № К/9901/20175/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року 
у справі №520/1042/2020
за позовом Приватного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод"   
до Головного управління ДПС у Харківській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
01 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №520/1042/2020, предметом спору у якій є:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Харківській області щодо несписання безнадійного податкового боргу по сплаті ПДВ, спрямованого на виплату дотацій сільськогосподарським виробникам, в сумі 317412,27 грн, який рахується за ПрАТ "Нововодолазький молокозавод";
- зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області провести списання безнадійного податкового боргу ПрАТ "Нововодолазький молокозавод" по сплаті ПДВ, спрямованого на виплату дотацій сільськогосподарським виробникам, в сумі 317412,27 грн;
- зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області здійснити коригування показників стану розрахунків з бюджетом в інтегрованій картці платника (ІКП) ПрАТ "Нововодолазький молокозавод" у зв`язку із списанням безнадійного податкового боргу по сплаті ПДВ, спрямованого на виплату дотацій сільськогосподарським виробникам, в сумі 317412,27 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у Харківській області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статтю 101 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 815/3431/16.
Разом з тим постановою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №815/3431/16 судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд, що свідчить про те, що правову позицію щодо застосування статті 101 Податкового кодексу України у цій справі остаточно не сформовано.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №520/1042/2020 за позовом Приватного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод"   до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                 Р.Ф. Ханова