П О С Т А Н О В А

                                  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
11 червня  2021 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 33/824/2466/2021                                 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір С. І. 
Унікальний № 760/2118/21                                                                       

Суддя Київського апеляційного суду Пікуль А. А., за участі представників  Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його захисника, адвоката Крижанівського Владислава Вікторовича, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою  представника Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_4 , на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,-
 
                                         у с т а н о в и л а:
  
Постановою  Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зі змісту вказаної постанови убачається, що 27 січня 2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської міської митниці ДФС надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил № 1755/10000/20 від 13 листопада 2020 року, складений відносно громадянина України   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
Відповідно до протоколу № 1755/10000/20 про порушення митних правил від 13 листопада 2020 року, убачається, що 12 квітня 2019 року до митного поста «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС подано митну декларацію № UA101070/2019/022546 з метою митного оформлення в режимі «Імпорт» автомобіля марки CITROEN модель JUMPY, номер кузова           НОМЕР_2 . Отримувач гр. ОСОБА_3 .
Для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу наряду з товаросупровідними документами був наданий інвойс № б/н від 08 квітня 2019 року із зазначеною в ньому вартістю автомобіля 21250 шведських крон.
Ввезення вищевказаного транспортного засобу 11 квітня 2019 року здійснював ОСОБА_3 через зону діяльності Волинської митниці ДФС на підставі інвойсу № б/н від 08 квітня 2019 року із зазначеною вартістю автомобіля 21 250 шведських крон, що на дату перетину кордону становить 61 446 грн 90 коп.
З метою проведення перевірки на автентичність поданих до митного оформлення товаросупровідних документів було направлено запит до митних органів королівства Швеції з метою підтвердження фактурної вартості автомобіля CITROEN модель JUMPY, номер кузова НОМЕР_2 , згідно наданого до митного оформлення інвойсу № б/н від 08 квітня 2019 року.
Листом Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 03 серпня 2020 року № 20/20-02-01/7.8/1732 отримано копію рахунок-фактури від 12 березня 2019 року № 13, згідно якої автомобіль марки CITROEN модель JUMPY, номер кузова НОМЕР_2 проданий гр. України ОСОБА_3 за 49 300 шведських крон, що на дату перетину кордону становить 142 556 грн 82 коп.
Отже проведеною перевіркою встановлено, що транспортний засіб марки CITROEN модель JUMPY, номер кузова  НОМЕР_2 , вартістю 49 300 шведських крон або 142 556 грн 82 коп. по курсу НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України, переміщений громадянином ОСОБА_3 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
За таких обставин, в діях громадянина ОСОБА_3 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.
В зв`язку з чим, 13 листопада 2020 року працівниками Київської міської митниці ДФС України відносно громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про порушення митних правил № 1755/10000/20, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.
Загальна вартість предметів правопорушення складає 142 556 грн 82 коп.
При вирішенні справи суддя районного суду виходив з такого.
В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.  Встановлено, що договір купівлі-продажу від 08.04.2019 № Б/Н, укладено між продавцем - ОСОБА_5 ( Королівство Швеція ) та покупцем - ОСОБА_7 (Україна). Вартість транспортного засобу становить 21250 шведських крон.
ОСОБА_3 11.04.2019, ввіз на митну територію України транспортний засіб марки CITROEN модель JUMPY, номер кузова   НОМЕР_2 на підставі доручення.
Як вбачається з митної декларації ІМ40ДЕ № UA101070/2019/022546 від 12.04.2019 р., одержувачем товару є: ОСОБА_3 ; декларантом виступає - ОСОБА_8 , і особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є - ОСОБА_9 .
Отже, громадянином України ОСОБА_3 декларування товарів не здійснювалось, митна вартість товарів не заявлялась.
В графі 12 митної декларації зазначена вартість 90698,95 грн.
Митна вартість декларантом заявлена самостійно за 6 (резервним) методом визначення митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару митним органом не приймалось.
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Статтею 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Самостійне застосування декларантом 6-го резервного методу мало наслідком сплату митних платежів у повній мірі і навіть більше, ніж могла бути сума платежів, якщо б розрахунок здійснювали за основним - першим методом.
Оцінюючи наявні матеріали справи, суд першої інстанції вважав, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме гр. України ОСОБА_3 , були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю щодо дійсної вартості товару.
За конкретних обставин, у особи, яка притягується до відповідальності, не встановлено умислу щодо незаконного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
У діях ОСОБА_3 , відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.
Не погодившись з постановою суду, представник Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неврахуванням районним судом обставин справи, просить, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті (а. с. 65-67). 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що дії ОСОБА_3 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Вина громадянина ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про порушення митних правил № 1755/10000/20 від 13 листопада 2020 року, договором купівлі-продажу від 08 квітня 2019 року та відповіддю митних органів Швеції щодо дійсної вартості транспортного засобу. 
 
Вислухавши пояснення представників  Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_3 та його захисника, адвоката Крижанівського В. В., які проти апеляційної скарги заперечували, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як убачається з ч. 1 ст. 483 МК України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
Отже, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Згідно з вимогами ст. 51 МК України  митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За правилами ст. 52 МК України  заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
 
У даному випадку районним судом на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів правильно встановлено, що декларантом при заявленні митної вартості автомобіля виступав не  ОСОБА_3 а уповноважена особа ТОВ "АВИКОМ" ОСОБА_8 (а.с.4).
Указана особа (декларант) в рамках даної справи не надавав жодних пояснень, хоча і викликався митним органом у якості свідка (а.с.32).
За таких обставин районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності умислу в діях ОСОБА_3 на здійснення незаконного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Крім того, районний суд обґрунтовано акцентував свою увагу на тому, що митна вартість декларантом заявлена самостійно за 6 (резервним) методом визначення митної вартості у розмірі 90 698, 95 грн. Рішення про коригування митної вартості товару митним органом не приймалось.
Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку.
Ураховуючи, що суддею місцевого суду правильно встановлені фактичні обставини провадження, які не спростовані доводами апеляційної скарги, вважаю, що рішення про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, постановлено з дотриманням вимог ст. 486 МК України, ст. 247 КУпАП,  а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_4 , залишити без задоволення.
 
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 А. А. Пікуль