ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Балась Т.П.
                                                                                                      суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року                                                                                       Справа № 640/4775/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року у справі 

за позовом           ОСОБА_1 

до                     Військової частини НОМЕР_1 ,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє 
самостійні вимоги на предмет спору:           Головне управління 
Пенсійного фонду України в м. Києві

про                     визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262- XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для; здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року позов було задоволено повністю. 
Від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі в частині щодо стягнення на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.
09 лютого 2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено додаткове рішення, яким вказану заяву задоволено частково та стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи, предметом спору і категорією справи в частині 3000,00  грн.
При цьому, судом було враховано заперечення відповідача щодо неспівмірності заявленої стороною позивача суми витрат і перевірено докази, якими підтверджуються такі витрати.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви позивача повністю.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що на його переконання, заявлені позивачем у цій справі витрати на професійну правничу допомогу взагалі не є співмірною з складністю цієї справи та не підлягають стягненню на його користь. 
При цьому, апелянт вважає, що судом першої  інстанції не було обґрунтовано, чому стягненню підлягає саме сума 3000,00 грн.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним додаткове рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду – без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано договір надання правової допомоги від 13.01.2020 укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Івана Хомича» в особі директора адвоката Хомича Івана Олександровича (далі – адвокатське бюро), за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Згідно з пунктом 2.1 договору адвокатське на підставі звернення клієнта наступної юридичної допомоги:
представляє у встановленому порядку інтереси клієнта у справі:
- за позовом клієнта до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання виплачувати 100% підвищення до пенсії, починаючи з 01.01.2018 (справа №1);
- за позовом клієнта до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії клієнта станом на 05.03.2019 відповідно до Постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення основного розміру його пенсії (Справа №2).
Відповідно до пункту 1.2 договору за надання правничої допомоги за цим договором за Справу №1 та Справу №2 клієнт сплачує адвокатському бюро суму в розмірі 15 750,00 грн. в наступному порядку:
- суму в розмірі 6750,00 грн. клієнт зобов`язується сплатити а строк протягом 5 робочих днів з дня фактичного виконання рішення суду, яким задоволено позов клієнта по справі №1 та виплачено клієнту суму заборгованості по виплаті пенсії;
- суму в розмірі 9000,00 грн. клієнт зобов`язується сплатити в строк протягом 5 робочих днів з дня фактичного виконання рішення суду, яким задоволено позов клієнта по справі №2, видачі та направлення Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ТУ ПФУ в м. Києві нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення.
До заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги від 13.01.2020, акт прийому-передачі надання правничої допомоги № 1/20 до договору про надання правової допомоги від 13.01.2020, розрахунок витрат наданих послуг за договором на суму 7875,00 грн., дублікат квитанції № 0.0.1599585762.1 від 29.01.2020 на суму 14000,00 грн., дублікат квитанції № 0.0.1616923620.1 від 15.02.2020 на суму 1750,00 грн.
Як убачається з акта прийому-передачі надання правничої допомоги до договору про надання правової допомоги від 13.01.2020 та розрахунку витрат наданих послуг за договором, адвокатом надані послуги на суму 7875,00 грн:
Консультація клієнта щодо узгодження правової позиції – 300 грн.
Аналіз нормативно-правових актів законодавства України щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців – 300 грн.
Первинний аналіз документів щодо встановлення перерахунку пенсії, які надані замовником – 300 грн.
Отримання доказів до позовної заяви, їх аналіз та систематизація, виготовлення копій документів – 500 грн.
Підготовка та подання адвокатських запитів – 1200 грн.
Аналіз позиції відповідача за його відповіддю на адвокатський запит та визначення правової позиції позовної заяви – 500 грн.
Підготовка та подання позовної заяви – 3475 грн.
Представництво та інтересів в суді (відвідання суду для з`ясування обставин та стану справи, ознайомлення з матеріалами справи, розробка та подання клопотань, процесуальних документів – 300 грн.
Правове супроводження виконання відповідачем судового рішення – 1000  грн.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.
Водночас, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що на підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача до суду першої інстанції було надано відповідні докази.
Втім, ця справа за своєю категорією є справою незначної складності та типовою справою, відповідно, не вимагала значних затрат часу на аналіз та підбір законодавства з метою напрацювання способу захисту порушених прав позивача. Обсяг позовної заяви та зібраних у справі доказів також є незначним.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що спірні обставини у переважній більшості є аналогічними обставинам, правова оцінка яким раніше була надана Верховним Судом.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення відповідної заяви позивача в частині стягнення 3000,00 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
При цьому, витрати позивача на правничу допомогу у вказаній сумі підтверджуються матеріалами цієї справи та є співмірними в розумінні вищенаведених приписів адміністративного процесуального законодавства.
Доводи апелянта про те, що заявлені позивачем у цій справі витрати на професійну правничу допомогу взагалі не є співмірною з складністю цієї справи та не підлягають стягненню на його користь, судова колегія відхиляє як необґрунтовані та безпідставні.
Твердження апелянта про те, що судом першої  інстанції не було обґрунтовано, чому стягненню підлягає саме сума 3000,00 грн., спростовуються безпосередньо мотивувальною частиною оскаржуваного ним додаткового рішення суду першої інстанції.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року – без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 25 травня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      Л.В. Губська

                                                                                                       О.В. Карпушова