справа № 752/2953/21                                         головуючий у суді І інстанції Первушина О.С.
провадження № 33/824/2205/2021                     суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

       ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26  квітня 2021 року                                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року, якою: 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у постанові суду  зазначено, що огляд  на стан сп`яніння проводився  за згодою водія, ОСОБА_2 , який не має відношення до даної справи. Натомість даних про проведення огляду з апелянтом немає. Під час судового розгляду  не було досліджено свідоцтво про державну реєстрацію медичного виробу газоаналізатора DragerAlcotest, не з`ясовано чи пройшов зазначений технічний засіб повірку та чинність свідоцтва  про таку повірку. Крім того, вказує, що  суд першої інстанції не  провів допит свідків.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з обставинами, що склалися. Суд апеляційної інстанції вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні докази, що підтверджують наявність поважних причин неявки апелянта в судове засідання. Неявка особи, що притягується до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи. Також, суд звертає увагу на те, що заява подана 26.04.2021 року о 09.11 год. особисто ОСОБА_1 до канцелярії Київського апеляційного суду. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він ОСОБА_1 19.12.2020 року о 12 годині 10 хвилин, по вулиці Дніпровське шосе в місті Києві, керував транспортним засобом «Volvo XC90», державний номерний знак - НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився із застосуванням приладу "Драгер" №ARHK-0565 у встановленому законом порядку у присутності двох свідків і згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" № ARHK-0565.  Відповідно до  роздруківки приладу - вміст алкоголю у крові становив 2, 63 ‰.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.
Відповідно до п.п. а) п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом  у стані  алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують  увагу та  швидкість реакції. 
Викладені в протоколі обставини підтверджуються належними і допустимими доказами у справі (т.1, а.с.3-6).
Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта що у постанові суду  зазначено, що огляд  на стан сп`яніння проводився  за згодою водія, ОСОБА_2 , який не має відношення до даної справи, оскільки вказане є опискою, та спростовується матеріалами справи.  
Посилання ОСОБА_1 на не дослідження свідоцтва про державну реєстрацію газоаналізатора, повірку технічного засобу та не проведення допиту свідків, суд вважає необґрунтованими, оскільки відсутні відомості про подання апелянтом клопотання до суду першої інстанції щодо дослідження даних доказів та допиту свідків. 
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав вважати, що докази наявні в матеріалах справи є неналежними, недостатніми чи підлягають додатковій перевірці.
При цьому, суд виходить з того, що усі доводи апеляційної скарги не спростовують факт керування   ОСОБА_1 транспортним засобом  у стані  алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.
 
Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу  - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            Березовенко Р.В.